П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/17765/23	

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 12.05.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
судців Шевчук О.М., Яковлева О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі за позовом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2023 НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.11.2022 №519-ос скасовано пункт наказу від 20.04.2022 №215-ос в частині виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років. Однак, станом на теперішній час відповідачкою не повернуто кошти в розмірі 132125,40грн. у добровільному порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 відмовлено у задоволенні позову, оскільки виплата одноразової грошової допомоги, яка є частиною грошового забезпечення, відповідачу проведена військовою частиною добровільно і відсутні підстави вважати, що нарахування цих сум відбулося внаслідок рахункової помилки позивача або недобросовісної поведінки відповідача.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 безпідставно набула одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн., а тому на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України зобов`язана її повернути.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.04.2022 №215-ОС виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, яка звільнена з військової служби в запас Збройних Сил України наказом начальника від 18.04.2022 № 213-ос за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) п.3 ч.5 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу«.
Вищезазначеним наказом визначено, що відповідно до п.п.1 п.9 розділу V наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби. /а.с.12/
22.04.2022 НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України проведено ОСОБА_1 грошове забезпечення за квітень 2022 року, зокрема, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн. /а.с.13-15/
Наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.11.2022 №519-ОС скасовано пункт наказу від 20.04.2022 №215-ОС в частині виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби, яка звільнена з військової служби в запас Збройних Сил України наказом начальника від 18.04.2022 №213-ОС за пп. «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) п.3 ч.5 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». /а.с.16/
Листом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.10.2022 №14/8473-22-Вих повідомлено ОСОБА_1 про те, що за результатами аудиторської перевірки, проведеної в прикордонному загоні, було встановлено, що всупереч ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», відповідачка незаконно отримала грошову допомогу при звільненні, внаслідок чого державі було заподіяно збитків на суму 132125,40грн. та запропоновано добровільно відшкодувати надмірно виплачені кошти на користь загону.
У зв`язку із відсутність добровільного повернення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 безпідставно набула одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн., а тому на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України зобов`язана її повернути.
Разом з тим, частиною 1 ст.1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
В свою чергу, згідно ст.127 Кодексу законів про працю України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках роботодавець вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в п.п.3, 5, 6 ст.36 і п.п.1, 2 і 5 ст.40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).
Системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що не підлягає поверненню безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.04.2022 №215-ОС виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, яка звільнена з військової служби в запас Збройних Сил України наказом начальника від 18.04.2022 № 213-ос за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) п.3 ч.5 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Вищезазначеним наказом визначено, що відповідно до п.п.1 п.9 розділу V наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби. /а.с.12/
22.04.2022 НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України проведено ОСОБА_1 грошове забезпечення за квітень 2022 року, зокрема, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн. /а.с.13-15/
Таким чином, 22.04.2022 НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України добровільно, на підставі наказу командира від 20.04.2022 №215-ОС, виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн. Будь-яких доказів наявності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача матеріали справи не містять.
Вищезазначене свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 виплаченої 22.04.2022 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн., а отже і обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Колегія суддів звертає увагу на те, що підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначені Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
Частинами 1 та 2 статті 3 вищезазначеного закону встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених ст.9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Отже, відповідальність за завдану шкоду НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України внаслідок виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 132125,40грн. повинна нести особа, яка прийняла рішення про здійснення такої виплати в порядку Закону України Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв