1	Справа № 335/414/26  1-кп/335/587/2026 	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника – адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025082060000924 від 05.08.2025, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янське Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2025 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою сумісної реалізації умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року, відповідно до указу Президента України № 64/2022, введено на території України та в подальшому продовжено указом Президента України від 19.04.2025 за № 235/2025 строком на 90 діб, прибули до супермаркету «Варус», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, бульвар Центральний, будинок 7, звідки особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом вільного доступу, дістала з полиці дві коробки з віскі Оріджінал Гленморейнджи (Glenmorangie The orjginal) міцністю алкоголю 40% та об`ємом 0,7 літрів, та скляну банку кави розчинної Cronat Krаftig Jacobs 190 г., яку передав ОСОБА_4 .
В подальшому, перебуваючи у кутку торгівельного ряду, у місці, де особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заздалегідь залишив пляшку віскі, останній склав до рюкзака ОСОБА_4 дві пляшки віскі Оріджінал Гленморейнджи (Cjrlenmorangie The original) міцністю алкоголю 40% та об`ємом 0,7 літрів, вартість яких відповідно до висновку експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи складає 4 828 гривень 50 копійок, та скляну банку кави розчинної Cronat Krаftig Jacobs 190 г, вартість якої відповідно до висновку експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи складає 384 гривні 23 копійки.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в середині торгівельного залу, передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, який знаходився за межами торгівельного залу супермаркету, рюкзак з двома пляшками віскі та скляною банкою розчинної кави, здійснивши передачу поза межами спеціально обладнаної вертикальної рамки для запобігання крадіжок, розташованої на вході до супермаркету, з метою уникнення її спрацювання.
Надалі, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, утримуючи при собі викрадене майно, покинули місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ТOB «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 5 212 гривень 73 копійки.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, надавши наступні пояснення.
Так, 03 серпня 2025 року у світлу пору доби, точний час він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_6 вирішили викрасти з магазину «Варус» на бул.Центральному у м.Запоріжжі дві пляшки елітного віскі та банку кави. Для цього вони зайшли до приміщення магазину маючи при собі заздалегідь підготовлений рюкзак. ОСОБА_6 поклав до рюкзаку дві пляшки віскі та банку кави та передав йому рюкзак. Після цього ОСОБА_6 вийшов за межі касової зони та магнітної рамки. Після чого ОСОБА_4 , поза межами магнітної рамки, передав ОСОБА_6 рюкзак з викраденим майном та вони вибігли з магазину та побігли у двори поблизу супермаркету, а згодом поїхали до мікрорайону «Павло-Кічкас» де продали викрадений товар пересічному громадянину, а гроші витратили на власний розсуд. Зазначив про те, що у вчиненому розкаюється, надає критичну оцінку своїм діям та запевняє суд у тому, що більше подібних вчинків робити не буде. Також зазначив про те, що найближчим часом відшкодує завдану матеріальну шкоду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого при вищевикладених обставинах кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
При призначенні покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, та послідовно визнав винуватість у скоєнні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.
Відповідно до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.
З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого та його негативного ставлення до скоєного, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України в межах санкції статті, а саме у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки такий вид покарання, на думку суду, є справедливим та співмірним, а також достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. 
Цивільний позов у справі не заявлено.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_7 від 26 серпня 2025 року у справі ЄУН 335/8281/25, провадження 1-кс/335/2949/2025 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з 26 серпня 2025 року до 20 жовтня 2025 року включно.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376, КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції – Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:          ОСОБА_1