ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/363/26 Справа № 210/5625/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:
секретаря судового засідання   Черняєвої С.П.,
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 ,
та його захисника     адвоката Заборського О.В.,
апеляційну скаргу адвоката Заборського О.В., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 02 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; звільнено від сплати судового збору, 

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 02 грудня 2025 року встановлено, що 26.07.2025 року о 20:20 год. в м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 16 водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком, чек Drager Alcotest 0079 від 26.07.2025 року. Результат тесту 1,60 проміле алкоголю у видихаємому повітрі, з результатом не згоден. Рух зафіксовано на БК 475345, 475346., чим порушив пункт 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Заборський О.В. просить постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 02.12.2025 р. по справі № 210/5625/25 скасувати. Ухвалити нову постанову, якою провадження по справі № 210/5625/25 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що суд 1-й інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, не відповідають фактичним обставинам справи.
Звертає увагу, що протокол містить виправлення та розбіжності, що свідчать про його неналежність і сумнівність. Зокрема: у пункті 2 («Місце складання протоколу») первісно зазначено «Криворізький район», який закреслено, а замість цього вписано «Металургійний район»; у пункті 4 («Особа, щодо якої складено протокол») аналогічно закреслено «Криворізький» і вписано « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; у пункті 7 протоколу зазначено, що особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, проте диспозиція правопорушення сформульована як «порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху — відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду», що взаємовиключає попередній опис події.
Зазначає, що з відеозапису чітко видно, що огляд проводив інспектор поліції ОСОБА_3 , тоді як протокол складала інспектор поліції Стрілецька Вікторія Дмитрівна, яка не була присутня при проходженні огляду, продуванні приладу “Drager” та ознайомленні ОСОБА_2 з результатом тесту. Тобто протокол складено особою, яка не була безпосереднім свідком події, що є грубим порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП та Інструкції про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах Національної поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06.11.2015 року.
Вважає, що дії інспектора Стрілецької Вікторії Дмитрівни при складанні протоколу містять істотні процесуальні порушення, а сам протокол є таким, що не відповідає вимогам закону і не може бути допустимим доказом у справі.
З урахуванням наведеного просить протокол серії ЕПР1 №403536 визнати недійсним та недопустимим доказом у справі, оскільки він містить виправлення, розбіжності, суперечності між фактичними обставинами та правовою кваліфікацією, а також складений особою, яка не брала участі у безпосередньому виявленні правопорушення.
Наголошує, що у даній справі відсутні будь-які дані, що ОСОБА_2 було роз`яснено право на проходження медичного огляду, не зафіксовано пропонування йому проїхати до медичного закладу, не вказано жодного медичного працівника або закладу, до якого особа мала бути направлена. Таким чином, працівниками поліції грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлений вищезазначеною Інструкцією, а також вимоги ст. 266 КУпАП, згідно з якою огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться у встановленому законом порядку та повинен бути підтверджений відповідним медичним висновком.
Зауважує, що суд не може самостійно виправляти, доповнювати або уточнювати фабулу протоколу, оскільки це означало б втручання у функцію сторони обвинувачення, що суперечить принципу змагальності та вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Проте, суд 1-ї інстанції під час розгляду справи виправив фабулу на свій розсуд, так само вчинивши зі змістом протоколу, і це має розцінюватися як виконання функції судом обвинувачення, що порушує принцип незалежності суду та права особи на справедливий розгляд.
Вважає, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які б беззаперечно підтверджували факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння або факт відмови від огляду. 

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , та його захисник Заборський О.В. просили задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу захисника з підстав, наведених в ній. 

Висновки суду:

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю наступне:
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За приписами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути доведено наявність в її діях всіх обставин, що утворюють склад певного правопорушення.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три форми вчинення правопорушення:
1.Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
2.Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.
3.Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскарженій постанові судді суду 1-ї інстанції, визнано, що 26.07.2025 року о 20:20 год. в м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 16 водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком, чек Drager Alcotest 0079 від 26.07.2025 року. Результат тесту 1,60 проміле алкоголю у видихаємому повітрі, з результатом не згоден. Рух зафіксовано на БК 475345, 475346., чим порушив пункт 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.
Тобто, і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в оскарженій постанові судді фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення викладені із зазначенням двох різних форм об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. А саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таке викладення об`єктивної сторони правопорушення містить суттєве протиріччя. Якщо водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то тоді яким чином було встановлено факт того, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. І навпаки, якщо встановлено, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а такий стан може бути встановлений тільки внаслідок проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), то є не логічним та суперечним твердження про те, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказана суперечність та неконкретність викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка потім була повторена і в оскарженій постанові судді, є порушенням права особи на захист, оскільки для дієвого захисту особа має право знати, у вчиненні яких саме дій вона обвинувачується.
Крім того, звертаю увагу і на наступне:
Як в протоколі, так і в оскарженій постанові судді зазначено, що описаними діями ОСОБА_2 порушено п.2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР).
Пунктом 2.5 ПДР визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, слід вважати що на думку особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення та судді саме цей пункт ПДР не було додержано ОСОБА_2 .
Крім того, в мотивувальній частині оскарженої постанови суддя зазначила: “Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.”…. “Отже, дії ОСОБА_2 кваліфіковані вірно - а саме за пунктом 2.5 ПДР - відмова відпроходження огляду на стан сп?яніння”. “Cуд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.”
Проте, такі висновки суду суперечать та не відповідають встановленим самим же судом 1-ї інстанції фактичним обставинам, які ще і спростовують ці висновки.
Так, суддею встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. І на думку апеляційного суду дійсно цей факт підтверджується даними відеозапису, доданого до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_2 визнавав, що в стані алкогольного сп`яніння виїхав на автомобілі по виклику доньки. Цю обставину ОСОБА_2 не заперечував і в апеляційному суді. Відеозаписом зафіксовано факт проходження ОСОБА_2 огляду за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 0079, яким встановлено результат тесту 1,60 проміле алкоголю у видихаємому повітрі.
Ці обставини були підтверджені і поясненнями допитаних в суді свідків, працівників поліції, які були дотичні до оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Останні крім зазначеного ще вказали, що ОСОБА_2 заперечував факт керування транспортним засобом. Тому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду. Підстави пропонувати ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду не було, оскільки водій заперечив факт керування.
І такі обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозапису, доданого до справи.
Таким чином, вважаю, що вказаними доказами підтверджується факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Проте, ці обставини спростовують висновки судді та дані протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №403536 від 26.07.2025 р. про те, що ОСОБА_1 в порушення вимог 2.5 ПДР відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в тій формі, як вона зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові судді. А від так, слід визнати і відсутнім в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вказаній формі.
Заперечення ОСОБА_2 факту керування ним транспортним засобом підлягало перевірці і оцінки судом, але не слугувало підставою для кваліфікації його дій саме як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Таким чином, вважаю, що оскаржена постанова, як така, що не відповідає вимогам закону та не підтверджується матеріалами справи, підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки в ході судового розгляду не було підтверджено склад правопорушення, викладено у відповідному протоколі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Заборського О.В., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , задовольнити.
Постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 02 грудня 2025 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин