Справа № 569/11116/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Голубєвої З.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ТОВ "Рівнетеплоенерго" (далі - відповідач) про захист прав споживача, в якому просить визнати її порушене право як споживача на запитувану інформацію щодо розрахунків та спожитих об`ємів наданих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» надати інформацію з підтвердженням відповідними документами, що воно на законних підставах здійснювало з 2014 року і здійснює на даний час свою господарську діяльність з теплопостачання; надати інформацію, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» є на законних підставах з 2014 року і на даний час виконавцем комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до будинку АДРЕСА_1 ; надати інформацію щодо помісячного об`єму наданих послуг як з теплопостачання як будинку АДРЕСА_1 в цілому, так і квартирі АДРЕСА_2 , так і послуг з гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року; надати помісячний розрахунок суми виставленого боргу за надані комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року у заявленій сумі 68 535,22 основного боргу; надати копії договорів про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачанн; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 80000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що доказів того, що саме це Товариство на законних підставах здійснювало свою господарську діяльність з надання послуг з теплопостачання в зазначений період часу і саме комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для вказаного будинку Товариство також не надало, хоч воно і не є монополістом з надання вказаних послуг в м. Рівне.
В листі відповіді № 903-05/920 від 01 квітня 2025 року в порушення вимог законодавства України Товариство запитуваної інформації не надало, а та що надана не запитувалась.
Крім того, вона отримала стрес, безсоння, головні болі, погіршення апетиту, а тому має законне право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у 80 000 грн.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2025 року задоволено заяву про самовідвід судді Ковальова І.М. по даній справі.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
У відзиві на позовну заяву від 23.10.2025 представник відповідача Голубєва З.В. вказує, що підставою для звернення до суду з позовом позивач зазначає ненадання відповіді відповідачем на запитувану інформацію згідно заяви від 07 березня 2025 року.
Однак, відповідь надана особі, яка зверталась із заявою ОСОБА_1 була надана в рамках поставлених питань, що відображено у листі вих. №03-05/920 від 01 квітня 2025 року.
Вказана відповідь містить вичерпний виклад запитуваної в заяві інформації від ТОВ «Рівнетеплоенерго», як розпорядника інформації та сприяє реалізації прав позивача в наявних між сторонами правовідносинах.
В рамках звернення від 07.03.2025 ОСОБА_1 затребувала інформацію особисто, а, отже, відповідачу не зрозуміло, які саме інтереси позивача були порушені відповідачем при наданні інформації для особи, яка не зверталась в рамках доручення до відповідача. З позовної заяви не зрозуміло, який спосіб захисту порушеного права позивач вважає належним та яким чином може бути відновлене порушене, на думку позивача, право.
Зі змісту позову випливає, що стресовий стан, зміна способу життя, погіршення стосунків з друзями та близькими позивачу людьми та інші негативні наслідки було спричинено відповідачем зверненням до суду щодо стягнення заборгованості та наданням відповіді особі, яка зверталась особисто задля отримання інформації, а саме ОСОБА_1 , що не є стороною в даній справі.
Відповідач не погоджується з доводами позивача і не вважає, що своїми законними та добросовісними діями міг спричинити наведені позивачем негативні наслідки.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 53 від 09.03.2010 ТОВ «Рівнетеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житловому фонді міста Рівного.
Вказує, що згідно рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 103 від 08.06.2010 ТОВ «Рівнетеплоенерго» було надано дозвіл на використання генеральної схеми теплопостачання міста Рівного.
Так, згідно Постанови № 2128 від 11.10.2019 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг ТОВ «Рівнетеплоенерго» має відповідні чинні ліцензії на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, що також неодноразово з`ясовано довірителем позивача ОСОБА_1 в рамках розгляду справ № 569/2516/24 та № 569/24523/24.
Таким чином, ТОВ «Рівнетеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в м. Рівне для об`єктів усіх форм власності, на підставі Закону.
ТОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 .
Крім того, в рамках розгляду справи № 569/24523/24 за позовною заявою ТОВ «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення було встановлено факт надання відповідачем та отримання позивачем послуг з постачання теплової енергії за житловою квартирою у АДРЕСА_3 .
Просить відмовити у повному обсязі ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 січня 2026 року визнано заявлений представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 відвід судді необґрунтованим та відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживачів.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 січня 2026 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року у справі № 569/24523/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2026 року поновлено провадження у справі, у зв`язку з тим, що 05 березня 2026 року Рівненським апеляційним судом прийнято постанову у справі № 569/24523/24, згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником якої є ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року - без змін.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2026 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживачів відмовлено.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача просила в позові відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд встановив, що квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 отримала у спадок у 2020 році, а ОСОБА_2 отримала свою частку квартири у подарунок у 2021 році.
Сторонами у справі не заперечувалось, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , відтак вказані обставини в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України є такими, що доказуванню не підлягають.
Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа № 569/24523/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача, який був прийнятий до розгляду з первісним позовом.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року, яке було залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2026 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача - задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість в розмірі 59003,54 грн., пеню в розмірі 1799,59 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 4941,50 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 1475,07 грн., а всього стягнуто 67219 грн. 70 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір у розмірі 1009 грн. 33 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір у розмірі 1009 грн. 33 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір у розмірі 1009 грн. 33 коп.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача - відмовлено.
Судом також встановлено, що Невеличук Д.М. видано довіреність на ім`я ОСОБА_1 на представництво її інтересів.
В судовому засіданні встановлено, що отримавши позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ОСОБА_1 як один із співласників звернулася в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 згідно довіреності до ТОВ «Рівнетеплоенерго» із заявою про надання інформації. (а.с. 34)
Згідно відповіді ТОВ "Рівнетеплоенерго" не отримано відповіді на питання: про підтвердження законності підстав здійснення з 2014 року і на даний час ТОВ "Рівнетеплоенерго" господарської діяльності з теплопостачання; чи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на законних підставах з 2014 року і на даний час виконавцем комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до будинку АДРЕСА_1 ; не отримано інформації щодо помісячного об`єму наданих послуг як з теплопостачання як будинку АДРЕСА_3 , так і послуг з гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року; не отримано інформації щодо помісячного розрахунку суми виставленого боргу за надані комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року; не отримано копії договорів про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання.
Щодо підтвердження здійснення з 2014 року і на даний час ТОВ "Рівнетеплоенерго" господарської діяльності з теплопостачання, то копії даних рішень виконавчого комітету Рівненської ради було подано під час судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно відповіді ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 03-05/920 від 01 квітня 2025 р. встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 404355272 від 19.11.2024 ОСОБА_1 01.12.2020 набула права власності згідно з свідоцтвом про право на спадщину, серія та номер 1-536, виданий 01.12.2020, видавник: Здолбунівська нотаріальна контора Рівненської області. (а.с. 36, 37)
Дослідивши відповідь ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 03-05/920 від 01 квітня 2025 року позивачу суд вважає, що відповідачем не в повній мірі надано відповіді на поставлені нею питання.
Зокрема, згідно оборотної відомості за період з 10.2014 по 11.2024, особовий рахунок № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , квартиронаймачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , не встановлено тарифи по нарахуванню суми по опаленню на загальну суму 68535,22 грн. (а.с. 32, 33)
Крім того, суд зазначає, що судовий розгляд даної справи триває з червня 2025 року, а тому відповідач мав достатній час для підготовки відповідей на поставлені питання позивачем, а суд мав змогу дослідити надані докази безпосередньо у судовому засіданні.
Проте, відповідачем жодних відповідей на поставлені запитання щодо надання інформації в суд не надходило.
Також, з рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.03.2010 № 53 "Про визначення виконавців послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води" слідує, що виконавцями послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житловому фонді міста Рівного комунальне підприємство «Теплотранссервіс» Рівненської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», закрите акціонерне товариство «Комунальна енергосервісна компанія м. Рівне».
З рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.06.2010 № 103 "Про погодження звіту та резюме енергоаудиту і надання дозволу на використання генеральної схеми теплопостачання міста Рівного" слідує, що погоджено резюме та звіт енергетичного аудиту системи централізованого теплопостачання ТОВ "Рівнетеплоенерго".
Дозволено Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (С.Коропецький) використовувати у роботі проектну документацію "Генеральна схема теплопостачання м. Рівне", затверджену рішенням сесії Рівненської міської ради від 28.04.2009 №2386.
Реконструкцію системи теплопостачання, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" здійснювати З ОБМЕ почергово, з урахуванням стану та окупность об`єктів реконструкції згідно з генеральною схемою теплопостачання міста Рівного.
Однак, з даних рішень виконавчого комітету Рівненської міської ради не можливо встановити відповіді на питання надані позивачем, зокрема, щодо надання комунальних послуг з теплопостачання та гарчого водопостачання до будинку АДРЕСА_1 саме ТОВ " Рівнетеплоенерго", не надано документів щодо підтвердження господарської діяльності ТОВ " Рівнетеплоенерго".
Щодо покликання відповідача про надання відповіді особі, яка зверталась особисто задля отриманні інформації, а саме ОСОБА_1 , що не є стороною в даній справі, суд зазначає таке.
Згідно довіреності, виданої 14 червня 2021 року державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Пуховою Н.Ю., ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 здійснювати від її імені необхідні правочини, представляти інтереси в судах, інших органах, подавати запити та давати необхідні пояснення. Дана довіреність видана строком на п`ять років, тобто терміном дії до 14.06.2026. (а.с. 15)
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни прізвища № 00041776976 від 10 жовтня 2023 р. за заявою ОСОБА_1 № 1843-34.12-03-10 від 10.10.2023, згідно актового запису № 40 від 24.05.2023 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції змінено прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_5 . (а.с. 16)
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права – це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість – одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу.
Відтак, суд, керуючись вказаними принципами вважає, що право ОСОБА_2 на отримання інформації підлягає судовому захисту.
Згідно пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Система опалення помешкання позивача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.
Факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Стаття 91 ЦК закріплює здатність юридичної особи мати такі ж цивільні права та обов`язки, як і фізична особа. Одночасно встановлюючи, що юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, що означає можливість захисту прав безпосередньо на її основі. Суди зобов`язані застосовувати Конституцію, якщо закони суперечать їй, забезпечуючи верховенство права та пріоритет прав людини над нижчими нормативно-правовими актами. 
Відповідно до ст. 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189 (далі - Закон), який в повному обсязі введено в дію з 01 травня 2019 року, регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Згідно договорів, що затверджені Кабінетом Міністрів України споживач зобов`язаний сплачувати кошти саме за спожиту послугу.
Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (далі - Правила № 830) визначено порядок надання послуги з постачання теплової енергії, особливості обліку та здійснення оплати за послугу, а також права і обов`язки споживачів та виконавців послуги з постачання теплової енергії.
Пунктом 5 Правил №830 визначено, що виконавець забезпечує безпечне постачання теплоносія відповідно до цих Правил та умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі-договір). Теплоносій подається в обсязі відповідно до теплового навантаження будівлі. Рівень температури теплоносія має відповідати температурному графіку теплової мережі (в частині температури подавального трубопроводу) або температурному графіку внутрішньо будинкової системи будівлі (в частині температури подавального трубопроводу), рівень тиску - гідравлічному режиму теплової мережі або гідравлічному режиму внутрішньо-будинкової системи теплопостачання (опалення) відповідно до умов договору. 
Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182 (далі - Правила №1182) визначено порядок надання послуги з постачання гарячої води, особливості обліку та здійснення оплати за послугу, а також права і обов`язки споживачів та виконавців послуги з постачання гарячої води.
Пунктом 5 Правил №1182 визначено, що виконавець забезпечує безпечне та безперервне постачання гарячої води споживачу, рівень температури та величина тиску якої повинні відповідати вимогам законодавства та умовам договору).
Пунктом 2 статті 1 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» визначено, що кожному споживачу гарантується безперешкодний та безоплатний доступ до інформації про:
-стан розрахунків таким споживачем за спожиті товари, послуги, у тому числі про заборгованість з оплати за спожиті товари, послуги (за наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги та субсидії (у разі їх надання/призначення);
-фактичні обсяги споживання таким споживачам товарів, послуг за попередні періоди.
Згідно з п. 10, 11 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку (особливості та порядок отримання споживачами інформації щодо спожитих у багатоквартирному будинку комунальних послуг визначено і статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»); без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язанийбез додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд вважає, що відповідачем не виконано вимоги законодавства про інформування споживача, зокрема ОСОБА_2 про надані послуги, зокрема відповідачем не надано для позивача підтвердження законності підстав здійснення з 2014 року і на даний час ТОВ "Рівнетеплоенерго" господарської діяльності з теплопостачання; чи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на законних підставах з 2014 року і на даний час виконавцем комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до будинку АДРЕСА_1 ; не надано інформації щодо помісячного об`єму наданих послуг як з теплопостачання як будинку АДРЕСА_1 в цілому, так і квартири АДРЕСА_2 , так і послуг з гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року; не надано інформації щодо помісячного розрахунку суми виставленого боргу за надані комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року; не надано копії договорів про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання, якщо такі були укладені, а відтак позивач має право на отримання такої інформації, як споживач наданих послуг.
Щодо стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке.
Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого.
Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про інформацію» в разі, якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, обов`язковими ознаками заподіяння моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню в визначеному законом порядку є протиправність, шкода, причинно-наслідковий зв`язок і вина. Саме такий висновок було покладено в основу постанови Великої Палати КЦС ВС від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20. Крім того, Верховний Суд наголосив на тому, що обов`язок доказування заподіяної моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями та заподіяною моральної шкоди покладається на позивача.
Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Статтею 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
У даному випадку, відповідач надає співвласникам послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, тобто на такі правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».
За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
З огляду на викладене, необхідно зазначити, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц та в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 755/3509/18.
Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 80 000,00 гривень.
При цьому, суд враховує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Судом встановлено, що діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач отримала моральні страждання (стрес, безсоння, головні болі, погіршення апетиту), що викликано необхідністю захисту порушених прав у суді.
За таких обставин, з урахуванням характеру неправомірних дій відповідача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає відшкодування, завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 1000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.
Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі, на думку суду, буде адекватним і співмірним із спричиненою позивачу моральною шкодою, відповідає глибині та тривалості її моральних страждань та відповідатиме принципам розумності та справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача.
Сам факт повного задоволення позову в частині позовних вимог щодо ненадання інформації є елементом сатисфакції позивача.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону "Про захист прав споживачів" споживачі в Україні звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.
Керуючись ст. 3, 4, 10 - 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживача задоволити частково.
Визнати, що право ОСОБА_2 як споживача Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на запитувану інформацію щодо розрахунків та спожитих об`ємів наданих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання порушене.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» надати інформацію з підтвердженням відповідними документами, що воно на законних підставах здійснювало з 2014 року і здійснює на даний час свою господарську діяльність з теплопостачання.
Надати інформацію, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» є на законних підставах з 2014 року і на даний час виконавцем комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до будинку АДРЕСА_1 .
Надати інформацію щодо помісячного об`єму наданих послуг як з теплопостачання як будинку АДРЕСА_1 в цілому, так і квартирі АДРЕСА_2 , так і послуг з гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року.
Надати помісячний розрахунок суми виставленого боргу за надані комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 року.
Надати копії договорів про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», місцезнаходження: вул. Данила Галицького, 27, м. Рівне, 33027, код ЄДРПОУ 36598008.
Повне судове рішення складено 14.04.2026.

Суддя Н. Г. Кучина