ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/8372/24 пров. № А/857/19524/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.
за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року (суддя – Коморний О.І., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 07.04.2025), 
в адміністративній справі №380/8372/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, 
про визнання незаконним та скасування наказу,

встановив:

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №1079 від 22.03.2024 року “Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області” про застосування до дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - пониження у спеціальному званні на один ступінь та відповідно до п.3.2. розділу № Положення №37 “Про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області” зменшення визначеної згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячної премії на 99% за березень місяць 2024 року. Також просив стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.. 
Відповідач позовних вимог не визнав, подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 в позові відмовлено повністю. 
З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржуване рішення суду необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкового рішення, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеному стороною позивача. Тому висновок суду про нібито бездіяльність позивача щодо розгляду повідомлення про кримінальне правопорушення та забезпечення внесення відомостей про них до ЄРДР протягом 24 годин від їх надходження і що це є порушенням службової дисципліни, є необґрунтованим. Також необґрунтованим є висновок суду про порушення позивачем вимог п.7 та 8 Розділу II Інструкції «З організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні», затвердженої наказом МВС України 07.07.2017 № 575 від 07.07.2017. Також судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги обгрунтувань позивача щодо незаконності спірного Наказу в частині зменшення щомісячної премії на 99% за березень 2024. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 07.04.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга позивача не містить обґрунтованих вимог і доводів в чому саме полягає неправильність висновків суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково. 
Суд встановив такі фактичні обставини справи. 
26 січня 2024 року на ім`я начальника Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції Андрія Коцура надійшов рапорт старшого інспектора – чергового Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції Івана Шамрила (вих. № 1306/47/01/24 від 26.01.2024) щодо порушення дізнавачем СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вимог “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису”, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, в частині не застосування ним 20.01.2024 портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та укриття останнім кримінального правопорушення від обліку шляхом відібрання заяви із викривленим змістом (а.с. 61). 
Наказом Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області № 70 від 31.01.2024 призначено службове розслідування за вищевказаним фактом можливого порушення службової дисципліни і створено дисциплінарну комісію (а.с. 60). 
Наказом Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області №96 від 12.02.2024 продовжено строк проведення службового розслідування до 29.02.2024 (а.с. 73-зв.). 
06.02.2024 до матеріалів службового розслідування з резолюцією начальника Стрийського РУП ГУНП у Львівській області було додано доповідну записку начальника СД Стрийського РУП капітана поліції Андрія Кушніра (вих. № 1874/47/01/24 від 06.02.2024) щодо порушення дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мар`яном Доарме вимог статті 214 КПК України, в частині невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням громадянки ОСОБА_2 , неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12024142130000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та не виконання письмових вказівок наданих йому в межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 39-1 КПК України, за виключенням прийняття “за обліками ЄРДР” до свого провадження (а.с. 75). 
29.02.2024 затверджено Висновок службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків дізнавачем СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 (а.с.121, 60-137). 
22.03.2024 наказом ГУНП у Львівській області №1079 “Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області” за грубе порушення службової дисципліни, зокрема, вимог, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 18 Розділу ІІІ Закону України “Про Національну поліцію”, пунктами 3, 4, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктом 2 розділу І, пункту 5 Розділу ІІ “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису”, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, пунктом 7 Розділу ІІ “Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події”, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194, частиною 1 статті 214 КПК України, пунктами 2, 7 та 8 Розділу ІІ “Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні”, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 (зі змінами), який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 31 липня 2017 року за № 937/30805, абзацами 2, 3 пункту 3 та пункту 5 Розділу V “Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20 травня 2020 року № 405 (зі змінами), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 червня 2020 року за № 491/34774, у відповідності до частини 6 статті 20 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, порушено клопотання перед керівництвом ГУНП у Львівській області щодо застосування на підставі пункту 5 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337–VIII, до дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - пониження у спеціальному званні на один ступінь, та відповідно до п. 3.2. розділу 3 Положення №37 «Про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» зменшено визначену згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію на 99% за березень місяць 2024 року (а.с. 8, 57). 
Вважаючи наказ про застосування дисциплінарного стягнення незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. 
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. 
Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Відносини щодо проходження публічної служби, а зокрема і служби в поліції, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі. 
Нормами спеціального законодавства у розглядуваних по даній адміністративній справі правовідносинах є, зокрема, Закон України “Про Національну поліцію”, Дисциплінарний статут Національної поліції України, інші нормативно-правові акти. 
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 №580-VIII (далі – Закон №580-VIII). 
Відповідно до статті 3 Закону України №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. 
За приписами статті 19 частин 1, 2 Закону України № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. 
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” № 2337-VIII від 15 березня 2018 року (далі по тексту – Дисциплінарний статут). 
Так, службова дисципліна в розумінні Дисциплінарного статуту є дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. 
В свою чергу дисциплінарним проступком згідно із статтею 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 
Стаття 18 Закону № 580-VIII регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких – неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. 
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України “Про Національну поліцію”, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. 
Судом першої інстанції також вірно враховано, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року за № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі по тексту – Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування. 
Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. 
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 
Згідно пункту 1 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. 
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. 
У розглядуваній справі судом встановлено, що наказом Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області №70 від 31.01.2024 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мар`яном Доарме вимог статті 214 КПК України, в частині невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням громадянки ОСОБА_2 , неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12024142130000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та не виконання письмових вказівок наданих йому в межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 39-1 КПК України, за виключенням прийняття “за обліками ЄРДР” до свого провадження, і доручено провести службове розслідування створеній дисциплінарній комісії. 
Матеріалами службового розслідування підтверджується, що підставою призначення службового розслідування послугував старшого інспектора – чергового Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 (вих. № 1306/47/01/24 від 26.01.2024) із викладенням у ньому наступної інформації: 
“20.01.2024 з 08:00 по 08:00 21.01.2024, я заступив в добовий наряд чергової служби старшим інспектором-черговим. Так під час несення служби, 20.01.2024 о 18:53 до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області зі служби “ 102” надійшло повідомлення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про те, що через “OLX” замовила піч (буржуйку). З особами домовилася, що коли вони будуть на новій пошті, то відправлять їй фото коробки із піччю і тоді вона перерахує кошти. Після того як їй надіслали фото, вона перерахувала кошти в сумі 6 тисяч гривень на картку № НОМЕР_1 . Зв`язувалася із громадянином ОСОБА_4 за номером 0666973145 та через Вайбер переписувалася за даним номером. На даний час від заявниці на дзвінки та смс не відповідають. Дане повідомлення було зареєстроване в ІП “Єдиний облік” Стрийського РУП ГУНП ІКС ІНПН 20.01.2024 за № 671 та диспетчером ВДС УОАЗОР ГУНП у Львівській області відправлено для відпрацювання дистанційному наряду “ДН-СВ-БОСФОР-3 Стрийське РУП”, а саме старшому слідчому СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_5 . Відповідно до електронного рапорту про результат відпрацювання вищевказаного повідомлення: “…заявниця ОСОБА_2 повідомила, що на протязі години самостійно прибуде в Стрийське РУП для написання заяви з приводу шахрайських дій. Заявниця вказала, що вона самостійно зі своєї картки перерахувала кошти в сумі 6000 грн за купівлю товару з картки Приват Банку, однак накладну їй не відправили та на зв`язок не виходять…”. Надалі, о 19:40 20.01.2024 громадянка ОСОБА_2 самостійно прибула в Стрийське РУП ГУНП у Львівській області, що підтверджується записом у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (інв. № 805), для написання заяви стосовно шахрайських дій відносно неї невідомими особами, в яких вона замовила товар на сайті ОЛХ, а саме “буржуйку”. Спілкування із заявницею в кімнаті прийому громадян проводив дізнавач СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , який в цей день перебував у складі слідчо-оперативної групи підрозділу. За результатами відпрацювання повідомлення про шахрайство дізнавач СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 відібрав у громадянки ОСОБА_2 заяву про припинення розгляду її звернення на лінію “102” з приводу шахрайства, наступного змісту: “…Прошу Вас припинити розгляд мого звернення на “102” з приводу шахрайства, оскільки я вважаю, що здійснила дане повідомлення передчасно. Пройшло 2 год. з моменту замовлення товару. Тому розхвилювалася і зателефонувала. На даний час претензій не маю. На даний час допомоги поліції не потребую. При потребі звернуся додатково…” та пояснення з даного приводу. При цьому, на бланку пояснення дізнавач Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 не зазначив, що саме він відбирав пояснення по вище вказаному факту в даної громадянки. Разом з тим, дізнавач СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 20.01.2024 заступив у склад слідчо-оперативної групи Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не отримавши нагрудну бодікамеру, що призвело до порушення дізнавачем СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 вимог “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису”, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, в частині не застосування ним 20.01.2024 портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та укриття останнім кримінального правопорушення від обліку шляхом відібрання заяви із викривленим змістом.…”. 
Згідно доповідної записки у матеріалах службового розслідування начальника СД Стрийського РУП капітана поліції Андрія Кушніра (вих. № 1874/47/01/24 від 06.02.2024), встановлено порушення дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мар`яном Доарме вимог статті 214 КПК України, в частині невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням громадянки ОСОБА_2 , неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12024142130000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та не виконання письмових вказівок наданих йому в межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 39-1 КПК України, за виключенням прийняття “за обліками ЄРДР” до свого провадження.
19.02.2024 до матеріалів службового розслідування з резолюцією начальника Стрийського РУП ГУНП у Львівській області було додано рапорт заступника начальника СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Мар`яна Вереса щодо невиконання дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мар`яном Доарме письмових вказівок, наданих йому в порядку ст. 39-1 КПК України, в межах кримінального провадження № 12024142130000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за виключенням прийняття “за обліками ЄРДР” до свого провадження (а.с. 74-зв.). 
Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194 (далі – Порядок №100), поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.
Згідно вимог пункту 2 Розділу ІІІ Порядку №100, письмові заяви (повідомлення), що надійшли до центрального органу управління поліцією, головного управління Національної поліції, у яких є відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації службою діловодства працівники підрозділів діловодства невідкладно доповідають керівникові відповідного органу, після чого за його резолюцією невідкладно, але не пізніше 24 годин із часу реєстрації заяви чи повідомлення надсилають до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня, а копії цих матеріалів - до відповідного структурного підрозділу органу поліції за напрямом діяльності.
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575 (далі – Інструкція №575), слідчий (дізнавач), невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.
Згідно наведених правових норм законодавства на позивача покладені обов`язки щодо розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, які надійшли до відділення поліції та забезпечення невідкладного, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення слідчими відповідних відомостей до ЄРДР.
У розглядуваній справі згідно матеріалів службового розслідування суд встановив, що 20.01.2024 громадянка ОСОБА_2 самостійно прибула в Стрийське РУП ГУНП у Львівській області, що підтверджується записом у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (інв. №805), для написання заяви стосовно шахрайських дій відносно неї невідомими особами, в яких вона замовила товар на сайті ОЛХ, а саме “буржуйку”. Спілкування із заявницею в кімнаті прийому громадян проводив дізнавач СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , який в цей день перебував у складі слідчо-оперативної групи підрозділу. За результатами відпрацювання повідомлення про шахрайство дізнавач СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 відібрав у громадянки ОСОБА_2 заяву про припинення розгляду її звернення на лінію “102” з приводу шахрайства, наступного змісту: “…Прошу Вас припинити розгляд мого звернення на “102” з приводу шахрайства, оскільки я вважаю, що здійснила дане повідомлення передчасно. Пройшло 2 год. з моменту замовлення товару. Тому розхвилювалася і зателефонувала. На даний час претензій не маю. На даний час допомоги поліції не потребую. При потребі звернуся додатково…”.
Суд також встановив, що з відібраних у гр. ОСОБА_2 пояснень встановлено, що “після розмови із даним працівником вона вирішила відмовитись від написання заяви, оскільки засумнівалась у подальшому вирішенні даної справи, а саме тому, що працівник поліції повідомив, що у разі необхідності їй потрібно буде їздити в інші області України (в залежності від місця перебування шахрая), через це і вирішила написати заяву на припинення розгляду її повідомлення. Разом з тим вважає спілкування з вищевказаним працівником, який відбирав у неї покази, не зовсім коректними та не зовсім компетентним.”.
На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач протиправно ігнорував вимоги нормативно-правових актів, які регулюються діяльність органів поліції та ним не було дотримано основних положень, якими він мав би керуватись при виконанні своїх службових обов`язків, передбачених його посадовою інструкцією.
Бездіяльність позивача щодо розгляду повідомлення про кримінальне правопорушення та забезпечення внесення відомостей про них до ЄРДР протягом 24 годин від їх надходження є порушенням службової дисципліни, дотримання якої передбачено ст. 18 Закону №580-VIII, ст. 1 Дисциплінарного статуту НП України, вимог Інструкції №575 (зі змінами), тобто є дисциплінарним проступком. 
Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 , виконуючи свої службові обов`язки, порушив вимоги пункту 2 розділу І, пункту 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999 (далі – Інструкція №1026). 
Згідно п. 1 розділу 1 Інструкції №1026, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. 
Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції №1026, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.
Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 
У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Враховуючи наведене, необхідно дійти висновку, що за загальним правилом, передбаченим п. 5 Інструкції № 1026, позивач мав обов`язок здійснювати запис відеореєстратором протягом всього часу несення служби.
Згідно пояснень інспектора СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 суд встановив, що позивачу вказано про отримання портативного відеореєстратора та здійснення запису в журналі обліку. З приводу того, чому 20.02.2024 дізнавач СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 не отримав портативний відеореєстратор пояснити не змогла.
Позивачем не заперечується факт відсутності відеозапису 20.01.2024 у складі слідчо-оперативної групи при спілкуванні із заявницею ОСОБА_2 , оскільки не ввімкнув портативну відеокамеру (нагрудну бодікамеру), з метою фіксації її пояснення щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення (шахрайства).
Стосовно тверджень про те, що неодноразово працівниками поліції інформація спочатку до ЄРДР не вносилась, а вносилась лише на підставі рішення слідчого судді або прокурора, судом відхиляються, оскільки дізнавач ОСОБА_6 , під час відбирання заяви у заявника, про вчинення відносно нього (заявника) кримінального правопорушення зобов`язаний керуватися вимогами наказу МВС України №575 від 07.07.2017 та наказу МВС України №1026 від 18.12.2018. 
Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 3 та пункту 5 Розділу V “Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України”, затвердженого наказом МВС України від 20 травня 2020 року №405 (зі змінами), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 червня 2020 року за №491/347743 зі далі – Положення №405), який, під час здійснення дізнання дізнавач зобов`язаний забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних проступків у межах строків, установлених КПК України.
Однак, як встановлено судом, перебуваючи у складі слідчо-оперативної групи та спілкуючись із громадянкою ОСОБА_2 щодо її повідомлення на лінію служби “102” про вчинення відносно неї шахрайства (ЄО Стрийського РУП ГУНП № 671 від 20.01.2024), не вжив заходів для з`ясування обставин вчинення даного кримінального правопорушення, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.
Отож, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в порушення вимог абзацу 3 пункту 3 та пункту 5 Розділу V “Положення №405, здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні №12024142130000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не забезпечив повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінального проступку та не виконав жодної із наданих йому в межах даного кримінального провадження, в порядку ст.39-1 КПК України, письмової вказівки, за виключенням прийняття “за обліками ЄРДР” до свого провадження, що відповідно підтверджується протоколом оперативної наради при заступнику начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області підполковнику поліції Шайнозі Т.І..
Таким чином, в ході проведення службового розслідування відповідачем встановлено грубе порушення службової дисципліни дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області” ОСОБА_1 , зокрема вимог, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 18 Розділу ІІІ Закону №580-VIII, пунктів 3, 4, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, пункту 2 розділу І, пункту 5 Розділу ІІ Інструкції №1026, пункту 7 Розділу ІІ Порядку №100, ч.1 ст.214 КПК України, пунктів 2, 7, 8 Розділу ІІ Інструкції №575, абзаців 2, 3 пункту 3 та пункту 5 Розділу V Положення № 405. 
На підставі результатів, отриманих за фактом проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність підтверджених зібраними під час проведення службового розслідування матеріалами, що у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, а тому було прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. 
Колегія суддів вважає, що встановлені службовим розслідуванням обставини в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. 
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово- дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення службової дисципліни. 
Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Відповідно до частини 12 статті 19 Дисциплінарного статуту НП України, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Суд встановив, що у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 наявне дисциплінарне стягнення – попередження про неповну службову відповідність та вчинено дисциплінарний проступок повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, що є обставиною, що обтяжує дисциплінарну відповідальність поліцейського.
Спірним наказом, зокрема, на позивача накладено дисциплінарне стягнення - пониження у спеціальному званні на один ступінь.
На підставі встановленого та наведеного правового регулювання спірних правовідносин колегія суддів вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь є співмірним із допущеним та виявленим ним проступком і є необхідним засобом підтримання службової дисципліни. Відповідач при прийнятті спірного наказу у цій частині діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб передбачений законодавством України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Тому у наведеній частині спірний Наказ судом апеляційної інстанції визнається правомірним, що не спростовано доводами апеляційної скарги позивача. 
Разом з тим, що стосується накладення на позивача стягнення у виді зменшення визначеної згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячної премії на 99% за березень місяць 2024 року відповідно до п. 3.2. розділу 3 Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженого наказом ГУ НП у Львівській області №37 від 05.05.2016 (далі – Положення №37), то таке стягнення відповідач не обґрунтував ні у відзиві на позов, ні у відзиві на апеляційну скаргу. 
Суд першої інстанції також не надав жодної правової оцінки обставинам зменшення позивачу щомісячної премії на 99% за березень місяць 2024 року. 
Так, згідно п. 3.2 розділу 3 Положення №37 визначено, що зменшення (позбавлення) розміру премії поліцейських, які не забезпечили своєчасного виконання покладених на них обов`язків, не виконали хоча б один із показників преміювання або допустили порушення службової дисципліни зазначаються в наказі і погоджуються із заступником начальника органу відповідно до розподілу функціональних повноважень. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаний пункт Положення №37 визначає процедуру зменшення (позбавлення) розміру премії поліцейських. У той же час п.3.3 розділу 3 Положення №37 визначає умови (підстави) позбавлення поліцейського премії повністю або частково. 
Відповідно до п.3.3 розділу 3 Положення №37, керівник органу має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково, а саме за: невихід на службу без поважних причин; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення статутних правил несення служби у добовому наряді або під час патрулювання; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо державної таємниці; скоєння аварій, подій пов`язаних із загибеллю людей з вини поліцейського під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів (командиру та іншим посадовим особам, які не вживали заходів для запобігання аваріям, подіям і злочинам); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до псування спеціальної техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю поліцейським або інших осіб. 
На переконання колегії суддів, жодний із вищезазначених випадків, коли керівник органу має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково, не давав підстав зменшення позивачу щомісячної премії на 99%, тому у цій частині спірний наказ є протиправним, який підлягає скасуванню. 
За наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, визнання частково протиправним і скасування спірного наказу №1079 від 22.03.2024 в частині зменшення ОСОБА_1 щомісячної премії на 99% за березень 2024 року. 
Отже, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивача у наведеній частині знайшли своє підтвердження, відтак її вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Решта доводів скаржника не впливають на правильність вирішення даної справи, тому не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку. 
На підставі встановленого, відповідно до приписів статті 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, з наведених вище підстав. 
Згідно ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви та апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі відповідно 1211,20 грн та 1816,60 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами. 
Розраховуючи пропорційність судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача, колегією суддів враховується, що при поданні позову та апеляційної скарги згідно положень Закону України «Про судовий збір» позивачам у будь-якому випадку необхідно було б сплати судовий збір не менше 0,4 відсотка прожиткового мінімуму, визначеному у році подання позову, то такий у 2024 році за подання позову фізичною особою немайнового характеру становив 1211,20 грн, а за подання апеляційної скарги – 1816,60 грн (1211,20 *150%). 
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірах 1211,20 грн та 1816,60 грн слід стягнути в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду 07 квітня 2025 року в адміністративній справі №380/8372/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу – скасувати та ухвалити нову постанову. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Визнати частково протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №1079 від 22.03.2024 року “Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області” в частині зменшення ОСОБА_1 щомісячної премії на 99% за березень місяць 2024 року. 
У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (код ЄДРПОУ 40108833) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. сплаченого за подання позову та судового збору в сумі 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн 60 коп. сплаченого за подання апеляційної скарги. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повний текст постанови суду складено 02.03.2026 року