Справа № 610/926/26
провадження № 2-а/610/60/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2026 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Тімонової В.М.,
при секретарі Афоніної Д.О.,
представника позивача – адвоката Гончарова М.С. (в режимі відеоконференції),
розглянувши в приміщенні суду м. Балаклія у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Великого Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2026 адвокат Гончаров Михайло Сергійович подав до Балаклійського районного суду Харківської області в інтересах ОСОБА_1 вказану позовну заяву, у якій просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6669093, від 15.02.2026 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справі закрити.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6669093 від 15.02.2026, складеною інспектором Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Великим Є.О. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Підставою було те, що ОСОБА_1 15.02.2026 о 00:59 за адресою: Кіровоградська область м. Олександрія, площа Соборна, 4, керував транспортним засобом та під час перевірки не мав при собі документів – посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії. Вважає, що вищезазначена Постанова не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню, оскільки з наявних відомостей з оскаржуваної Постанови вбачається відсутність події адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України). У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом п. 2.1.б Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон). В силу п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 № 1453 затверджено «Порядок формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій», яким встановлено механізм формування електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій та процедуру їх перевірки органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами – підприємцями. Позивач ОСОБА_1 15 лютого поточного року мав при собі чинне, ніким не скасоване, електронне посвідчення водія і пред`являв такий документ у системі «ДІЯ» з власного мобільного телефону. Проте, за невідомих для Позивача підстав інспектор поліції не врахував цих обставин та безпідставно ухвалив оскаржувану Постанову. 
Вважає, що розгляд даної справи відносно ОСОБА_1 був формальний, оскільки все звелося до того, що поліцейський заповнив оскаржувану постанову, а тому фактично розгляду справи, як це передбачено приписами ст. 280 КУпАП, не відбулося. При прийнятті оскаржуваної постанови поліцейський опирався лише на своє внутрішнє переконання, оскільки жодних доказів до Позивача доведено не було і на той же час не існувало. Таким чином, поліцейським було порушено порядок оцінки доказів, визначений чинним законодавством. а тому підлягає скасуванню. 
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 09.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
13.03.2026 від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив щодо неналежного відповідача в даній адміністративній справі. В обґрунтування відзиву вказано, що постанову, серії ЕНА №6669093, від 15.02.2026 було винесено інспектором Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Великим Євгеном Олександровичем. Зазначив, що працівниками Департаменту патрульної поліції (чи від імені органу) постанова про адміністративне правопорушення, серії ЕНА №6669093, від 15.02.2026 не складалась. З наведеного встановлюється, що безпосередньо Відповідачем чи його посадовими особами не було вчинено жодних дій щодо складання постанови, серії ЕНА №6470654 від 15.02.2026 р., отже Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем, що має відповідати за позовом. Тому просив визнати Департамент патрульної поліції неналежним відповідачем, в якості відповідача залучити Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 18.03.2026 клопотання представника позивача - адвоката Гончарова М.С. задоволено; замінено первісного відповідача у справі – Департамент патрульної поліції на належного відповідача – Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області; залучено до справи в якості співвідповідача інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Великого Євгена Олександровича.
25.03.2026 від представника відповідача ГУНП в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до Закону України "Про дорожній рух", Правил дорожнього руху, КУпАП, Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» стягнення застосоване без порушення в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. 
Щодо підстав та повноважень складання постанови про накладення адміністративного стягнення вказали, що відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП обов`язок мати при собі та пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів покладається на водія (Позивача), а не зобов`язує поліцейського перевіряти вказану інформацію через відповідні реєстри (бази).
В оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху. Постанова складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. 
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.04.2026 клопотання представника позивача – адвоката Гончарова М.С. задоволено; витребувано з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та у інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Великого Євгена Олександровича: належним чином завірені копії всіх матеріалів, на підставі яких було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6669093, від 15.02.2026 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (оскаржувану постанову, матеріали відеофіксації та інші докази, на підставі яких було прийнято оскаржувану постанову, тощо).
03.04.2026 на виконання ухвали суду від 18.03.2026 представником відповідача ГУНП в Кіровоградській області направлено копію відеозапису розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 
16.04.2026 представником позивача – адвокатом Гончаровим М.С. подано додаткові пояснення, у яких вказав, що наданий відповідачем відеозапис засвідчив, що позовні вимоги Позивача є цілком обґрунтованими та підтверджуються наступним.
Дослідження вищевказаного відеозапису, начебто створеного 15 лютого 2026 року з використанням неідентифікованих записуючих пристроїв, не зафіксовано жодного факту керування будь-яким автомобілем саме ОСОБА_1 , тобто Позивачем, а тим більше о 00 годин 59 хвилин. Інших доказів, які б чітко фіксували факт керування 15.02.2026 о 00:59 в м. Олександрія Кіровоградської області по площі Соборній, 4, саме ОСОБА_1 транспортним засобом в русі і момент зупинки такого засобу, за кермом якого б перебував саме ОСОБА_1 , жодним з Відповідачів не надано. За даними відеозаписів ОСОБА_1 о 00:59 15 лютого 2026 року перебував у стаціонарному нежитловому приміщенні, поруч з ним поблизу жодних автотранспортних засобів немає, він в цей час до жодного з автомобілів не наближається; на жодному з відеозаписів, які велись із застосуванням неідентифікованих пристроїв, не зафіксовано процес підготовки тексту оскаржуваної Постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Її начебто було складено Відповідачем 2 о 01 годині 06 хвилин 15 лютого поточного року, проте процес складання на наданих суду відеозаписах не відображено; всупереч приписам глави 22 КУпАП та Розділів ІІІ, ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України за № 1395 від 07.11.2015, Відповідачем 2 інспектором Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Великим Є.О. - не здійснено процедуру розгляду справи взагалі, не роз`яснено особисто жодних прав, в тому числі конституційних. 
Так, о 01:43 відеозапису зафіксовано як Відповідач 2 навіть не оголошує повністю весь зміст Постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не роз`яснює жодних прав, не здійснює розгляд, не розглядає клопотання, а просто вимагає від ОСОБА_1 поставити підписи в Постанові і все. Перегляд відеозапису засвідчив, що інспектор поліції Великий Є.О. ще о 00:16 перевіряв особу ОСОБА_1 і в його робочому пристрої відобразилась інформація про наявність водійського посвідчення в Позивача і наявності цих відомостей у відповідній базі даних. В проміжок часу з 00:10 до 01:43, як відображено на відеозаписах, інспектор поліції Великий Є.О. жодного разу не озвучив вимогу до ОСОБА_1 , щоб він надав для перевірки саме посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тощо. Проте одразу поставив перед фактом останнього, що вже складено Постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. О 01:43 ОСОБА_1 сам пропонує, коли дізнався про зміст оскаржуваної Постанови, продемонструвати відповідні документи через мобільний застосунок “ДІЯ”, на що Відповідач 2 погоджується, особисто пересвідчується, що такі документи існують, але все одно не скасовує самостійно оскаржувану Постанову, а наполягає на її складанні. За таких обставин, в діях ОСОБА_1 , які викладено в Постанові від 15.02.2026 і спростовано матеріалами відеозапису, не вбачається ознак адміністративного правопорушення. 
Представник позивача – адвокат Гончаров М.С. в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, зазначених у позові та у додаткових поясненнях.
В судове засідання представник відповідача ГУНП в Кіровоградській області не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Відповідач інспектор Олександрійського РВП ГУНПУ в Кіровоградській області ст.лейтенант поліції Великий Є,О. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзиву не подав.
Заслухавши представника позивача – адвоката Гончарова М.С., дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Судом встановлено, що 15.02.2026 о 01.06 год. постановою інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ст.лейтенанта поліції Великого Є.О., серії ЕНА № 6669093, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до вказаної постанови, 15.02.2026 о 00.59 год. в м. Олександрія, пл. Соборна,4, ОСОБА_1 керував ТЗ Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 та під час перевірки не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України.
Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Згідно п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 8 постанови Кабміну від 29.12.2021 р. № 1453 електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу пред`являються особою замість та без додаткового пред`явлення національного посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланку.
Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію про фіксацію порушення – відомості у п.7 «До постанови додаються» вказано: відео з нагрудної боді камери.
Відповідачем надано відеозапис подій, які відбулися 15.02.2026.
Так, в судовому засіданні було відтворено вказаний відеозапис, з якого убачається, що у вказаний у постанові час, а саме 15.02.2026 о 00.59 год. ОСОБА_1 перебуває у приміщенні лікарні. При цьому, працівником поліції не роз`яснюються останньому права, не проводиться розгляд справи. В проміжок часу з 00:10 год до 01:43 год інспектор поліції жодного разу не озвучив вимогу до ОСОБА_1 , щоб він надав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тощо, проте одразу повідомив останнього, що стосовно нього складено Постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. О 01:43 ОСОБА_1 сам пропонує надати такі документи і продемонстрував відповідні документи через мобільний застосунок “ДІЯ”, на що поліцейський погодився.
Крім того, з оскаржуваної постанови убачається, що особу ОСОБА_1 встановлено з посвідчення водія, серії НОМЕР_2 .
Таким чином, відповідачем не було надано до суду жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Так, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Відповідачем належним чином не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення, матеріали справи не містять доказів фіксації вчиненого позивачем правопорушення, не містять матеріали справи й інших доказів.
Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.5-7, 9, 77, 90, 132, 139, 241-247, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Великого Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Великого Євгена Олександровича, серії ЕНА №6669093 від 15.02.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, код ЄДРПОУ 40108709, місцезнаходження: 25006, Кіровоградська область м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41.
Відповідач: інспектор Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Великий Євген Олександрович, місцезнаходження: 28000, м. Олександрія, Кіровоградська область, вул. 6-го Грудня, 49.
Повний текст рішення виготовлено 21.04.2026.

Суддя В. М. Тімонова