ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. Справа№ 910/9652/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Буравльова С.І.
суддів: Андрієнка В.В. 
Шапрана В.В. 

секретар
судового засідання Рибчич А.В.

за участю 
представників: 
від позивача - Горбачов О.О.
від відповідача - Заді Н.

розглянувши апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
на рішення Господарського суду м. Києва від 21.10.2024 р. (повний текст складено 04.11.2024 р.) 
у справі № 910/9652/24 (суддя Марченко О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" 
до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсними і скасування пунктів 1 і 2 рішення від 25.07.2024 р. № 60/104-р/к,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними і скасування п. п. 1, 2 рішення адміністративної колегії Відділення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 р. № 60/104-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 15/60/15-рп/к.21, в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс".
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що оспорюване рішення Антимонопольного комітету України є неправомірним, оскільки приймаючи вказане рішення стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс", відповідачем було неправильно застосовано норми матеріального права, не доведено обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.10.2024 р. у справі № 910/9652/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" задоволено. 
Не погодившись з рішенням, відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що у прийнятті оскаржуваного рішення він діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений Законом України «Про захист економічної конкуренції», висновки, викладені у рішенні № 60/104-р/к відповідають фактичним обставинам справи № 15/60/15-рп/к.21 та є обґрунтованими. Відділенням Антимонопольного комітету України надано належну оцінку обставинам справи № 15/60/15-рп/к.21 та прийнято законне та обґрунтоване рішення № 60/104-р/к про встановлення порушення чинного законодавства.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 р. апеляційну скаргу територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, рішення Господарського суду м. Києва від 21.10.2024 р. у справі № 910/9652/24 скасовано, прийнято нове рішення, яким задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 06.05.2025 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 р. у справі № 910/9652/24 скасовано, справу № 910/9652/24 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 р. апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 21.10.2024 р. у справі №910/9652/24 змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. У решті рішення Господарського суду м. Києва від 21.10.2024 р. у справі № 910/9652/24 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 09.12.2025 р. касаційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду 01.09.2025 р. у справі № 910/9652/24 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Скасовуючи постанову Північного апеляційного господарського суду 01.09.2025 р. у справі № 910/9652/24, суд касаційної інстанції вказав, що суд апеляційної інстанції не з`ясував, чому саме розгляд антимонопольної справи тривалістю в три роки і шість місяців у цьому конкретному випадку не є розумним строком, з огляду на повномасштабне вторгнення та введення воєнного стану, порушує вказані вище принципи господарського судочинства.
Матеріали справи № 910/9652/24 було повернуто до Північного апеляційного господарського суду 23.10.2025 р. супровідним листом Верховного Суду № 29-12/910/9652/24/609/2025 від 11.12.2025 р.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 р. апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 910/9652/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 03.02.2026 р. справу № 910/9652/24 за апеляційною скаргою Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
У судовому засіданні 03.02.2026 р. було оголошено перерву до 03.03.2026 р. після надання представниками сторін усних пояснень по суті апеляційної скарги.
У судовому засіданні 03.03.2026 р. представники сторін у судових дебатах підтримали пояснення стосовно апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
Рішенням адміністративної колегії Відділення Антимонопольного комітету України № 60/104-р/к визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у закупівлі "Підіймальне обладнання", які проводились Відокремленим підрозділом "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (п. 1 резолютивної частини рішення). За порушення, викладене в п. 1 резолютивної частини рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" штраф у сумі 68000,00 грн (п. 2 резолютивної частини рішення).
Вбачається, що відповідачами у антимонопольній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс", основним видом діяльності якого є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс", основним видом діяльності якого є оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва.
У період з 13.03.2020 р. по 18.05.2020 р. Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" проведено процедуру електронних торгів на закупівлю за предметом "Підіймальне обладнання", ідентифікатор закупівлі в системі "Прозорро" - UA-2020-03-13-001027-C. Очікувана вартість закупівлі становить - 283630,00 грн без ПДВ.
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, для участі у процедурі закупівлі свої тендерні пропозиції надали: 
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс - тендерна пропозиція подана 27.03.2020 р. о 13:22 год., 29.04.2020 о 15:58 год.; 
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" - тендерна пропозиція подана 25.03.2020 р. о 12:24 год.; 
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Зевс" - тендерна пропозиція подана 31.03.2020 р. о 22:45 год. і 23:03 год., 01.04.2020 о 08:25 год.
Процедура електронних торгів розпочалася 02.04.2020 р. о 15:56 год. та завершилася 02.04.2020 р. о 16:23 год.
За результатами проведення електронного аукціону зазначені суб`єкти господарювання запропонували такі ціни для участі у процедурі закупівлі:
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" - початкова тендерна пропозиція - 283230,00 грн без ПДВ; кінцева тендерна пропозиція - 279980,00 грн без ПДВ; відсоток зниження ціни - 26,47%;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс": початкова тендерна пропозиція - 283580,00 грн без ПДВ; кінцева тендерна пропозиція - 279980,00 грн без ПДВ; відсоток зниження ціни - 28,81%;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Зевс": початкова тендерна пропозиція - 176641,25 грн; кінцева тендерна пропозиція - 176641,25 грн; відсоток зниження ціни - 0,00%.
Згідно з протоколом засідання тендерного комітету від 29.04.2020 р. тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Зевс" була відхилена замовником як така, що не відповідає умовам тендерної документації.
Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій від 29.04.2020 р. найбільш економічно вигідною визнано тендерну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс", з яким замовником укладено договір від 18.05.2020 №178(6)20УК/53-121-01-20-09362 на суму 335 520 грн з ПДВ.
Листом № 206/01/1580/03 від 02.07.2020 р. Державне підприємство "Прозорро" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" для участі у процедурі закупівлі свої пропозиції подавали з одного електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартгендер" та заходили в аукціон з таких ІР-адрес: 176.36.236.159 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс"; 198.16.70.53 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс".
Листом № 560 від 15.07.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Смартгендер" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" для участі у процедурі закупівлі свою пропозицію подавало з ІР-адреси НОМЕР_1 , а Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" з ІР-адреси НОМЕР_2 . 
За результатами аналізу відділенням Антимонопольного комітету України інформації, наданої Акціонерним товариством "Таскомбанк", встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-банк" у період проведення процедури закупівлі, зокрема, з однієї ІР-адреси НОМЕР_1 в одні й ті ж самі дні та у близькі проміжки часу.
Відповідно до даних з мережі Інтернет (RIPE Database), послуги з доступу до мережі Інтернет за ІР-адресою НОМЕР_1 надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет".
Листом № 01-1707 від 17.07.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що ІР-адреса 176.36.236.159 є статичною і у період проведення процедури закупівлі була виділена Товариству з обмеженою відповідальністю "Технофорс" на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг № 170540 від 01.06.2017 р., адреса фактичного розташування обладнання: вул. Старосільська, буд. 1, м. Київ. 
Листом № 14/185 від 11.09.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що не зверталось до сторонніх організацій з метою отримання послуг із забезпечення ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності у період проведення процедури закупівлі, у своїй господарській діяльності користувалося послугами мобільного Інтернету та здійснювало свою господарську діяльність за адресою: вул. Старонаводницька, 8-Б, літ. А, м. Київ.
Листом № 17/463 від 11.09.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що не зверталось до сторонніх організацій з метою отримання послуг із забезпечення ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності у період проведення процедури закупівлі. Протягом І півріччя 2020 року, тобто у період проведення процедури закупівлі, у своїй господарській діяльності використовувало ІР-адресу НОМЕР_1 . Фактичне місцезнаходження офісу Товариства протягом І півріччя 2020 року: вул. Старосільська, буд. 1, м. Київ.
З наведеного відділення Антимонопольного комітету України дійшло висновків про те, що у період проведення процедури закупівлі Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-банк" з однієї ІР-адреси ( НОМЕР_1 ), яка надавалась у користування одному з відповідачів, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "Технофорс". 
Викладене, свідчить про спільне використання однієї IP-адреси під час здійснення відповідачами господарської діяльності, а отже наявності доступу до інформації про господарську діяльність один одного, а також наявності умов для обміну ними інформацією у період проведення та під час підготовки до участі в процедурі закупівлі.
Листом № 14/185 від 11.09.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що під час здійснення господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" використовувало номер телефону +38(050)3877437. 
Листом № 17/463 від 11.09.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що під час здійснення господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" використовувало номер телефону НОМЕР_3 . 
Відтак, відповідач вважає, що вказане спілкування позивачів свідчить про наявність умов для обміну інформацією один з одним під час участі у процедурі закупівлі.
Відповідно до банківських виписок, наданих Акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" у період проведення процедури закупівлі та у період виконання договору, існували господарські відносини щодо придбання комплектуючих товарів, що підтверджується рахунком-фактурою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" № Т-00000043 від 26.03.2020 р. на загальну суму 32640,00 грн.
Крім того, за результатом проведеного аналізу інформації з Єдиного реєстру податкових накладних щодо предмету і сум операцій в розрізі контрагентів за І півріччя 2020 року, наданих Головним управлінням ДПС у м. Києві (лист № 10223/5/26-15-12-07-03 від 15.04.2024 р.), відділенням Антимонопольного комітету України встановлено, що протягом І півріччя 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" реалізувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" товари (роботи, послуги) на загальну суму 32640,00 грн з ПДВ, що становить 40% від загального обсягу закуплених Товариством з обмеженою відповідальністю "Технофорс" товарів (робіт, послуг).
Отже, відділення Антимонопольного комітету України дійшло висновку про те, що наявність господарських відносин у Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" протягом І півріччя 2020 року (в тому числі в період проведення процедури закупівлі) призводить до позиціонування цих суб`єктів господарювання не як конкурентів, а як партнерів, та свідчить про те, що відповідачі були обізнані стосовно господарської діяльності та фінансової спроможності один одного, що в свою чергу передбачає обмін інформацією, спільність інтересів, в тому числі щодо умов ведення господарської діяльності, отримання прибутку тощо. 
Згідно з банківськими виписками, наданими Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" у період проведення процедури закупівлі Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" надавало Товариству з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" фінансову допомогу за договорами займу, а саме:
- платник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс", отримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс", дата - 25.03.2020 р., сума коштів - 100000,00 грн, призначення платежу "Надання фінансової допомоги згідно з договором займа № 20 від 25.03.2020 р.";
- платник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс", отримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс", дата - 04.05.2020 р., сума коштів - 10000,00 грн, призначення платежу "Надання фінансової допомоги згідно з договором займа № 22 від 04.05.2020 р.".
Відділення Антимонопольного комітету України дійшло висновку про те, що надання фінансової допомоги свідчить про єдність економічних інтересів та сталість економічних зв`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс", а також про наявність можливостей узгодити свою поведінку між собою під час участі у процедурі закупівлі, замінивши ризик, який передбачений конкурентними умовами, на координацію своєї поведінки.
Додатком 1 до тендерної документації замовника було передбачено подання специфікації на закупівлю: код ДК 021:2015 42410000-3 підіймально-транспортувальне обладнання (підіймальне обладнання) для потреб ВП "ЗАЕС", в якій міститься інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі. 
На виконання зазначеної вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" запропонували товари одних виробників, а саме:
- найменування товару - Штабелер напівелектричний EJB115, виробник - Epower;
- найменування товару - Домкрат рейковий Tec-Union Int SJ-5, виробник - TEC-Union;
- найменування товару - Домкрат гідравлічний ДН5ГР15 в зборі; виробник - Товариство;
- найменування товару - Візок гідравлічний Niuli CBY-AC2.5T; виробник - Niuli;
- найменування товару - Ланцюг ПР-38,1-12700, виробник - СТ.
Листом № 14/185 від 11.09.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" повідомило відділення Антимонопольного комітету України про те, що протягом І півріччя 2020 року не купувало товар, що був запропонований для участі у процедурі закупівлі. 
Відділення Антимонопольного комітету України вважає, що пропонування Товариством з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" товарів одних виробників було б неможливим за умов підготовки тендерних пропозицій кожним із відповідачів окремо. Крім того, пропонування Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" товару свого конкурента свідчить про тісну комунікацію та координацію відповідачів, як до так і під час підготовки до участі у процедурі закупівлі. Погодження поведінки при формуванні своїх конкурсних пропозицій учасниками призводить до заміни конкуренції на координацію поведінки зазначених суб`єктів господарювання з метою створення видимості конкуренції в межах торгів, що у свою чергу призводить до спотворення їх результатів.
З огляду на зазначене відділення Антимонопольного комітету України дійшло висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" під час підготовки документації для участі в торгах діяли не самостійно, а узгоджували свої дії, а конкурентне змагання, що є обов`язковою умовою участі в конкурентних процедурах, було відсутнє.
Згідно з умовами тендерної документації процедури закупівлі замовник вимагав від учасника розмістити (завантажити) в електронній системі закупівель необхідні документи, передбачені тендерною документацією. 
Проте, для участі у процедурі закупівлі Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" не було завантажено повного пакету документів, зокрема, не надано забезпечення тендерної пропозиції у формі банківської гарантії.
Відтак, за висновками відділення Антимонопольного комітету України, нерозміщення Товариством з обмеженою відповідадальністю "Індастріал Тулс" у системі електронних державних закупівель "Прозорро" повного пакету документів свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" не мало наміру здобувати перемогу у процедурі закупівлі за конкурентними принципами, а брало участь у процедурі закупівлі для забезпечення перемоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс".
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що висновки, зазначені у резолютивній частині оспорюваного рішення, що стосуються позивача, на думку останнього, є необґрунтованими, прийнятими відділенням Антимонопольним комітетом України за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, а також такими, що не відповідають обставинам, в тому числі матеріалам, зібраним Антимонопольним комітетом України під час розгляду справи. 
Задовольняючи повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" у жовтні 2024 року, місцевий суд виходив з того, що відповідачем не було належним чином встановлено всю сукупність факторів, що об`єктивно могли вплинути на поведінку Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" під час участі у процедурі закупівлі, та підтвердити вчинення вказаними юридичними особами антиконкурентних узгоджених дій, що полягають у спотворення результатів процедури закупівлі.
Однак колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.
Як передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.
У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.
Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (далі - Правила розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.
Антимонопольний комітет України як державний орган із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, не обмежений в обранні методу доказування обставин, що охоплюють склад порушення, передбаченого в даному випадку частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічного конкуренції". Обрання такого методу доказування здійснюється саме Антимонопольним комітетом України як органом, наділеним виключною компетенцією у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.
Для визнання органом Антимонопольного комітету України порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема, шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі (постанова Верховного Суду від 04.04.2024 р. у справі № 910/587/23).
Закон України "Про захист економічної конкуренції" не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції", оскільки така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій повинно досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, в їх взаємозв`язку (постанова Верховного Суду від 22.08.2024 р. у справі № 910/20567/20).
Сукупна оцінка доказів, вказаних Антимонопольним комітетом України в оспорюваному рішенні, може вважатися більш вірогідною для підтвердження узгоджених дій саме позивачем лише у тому випадку, коли вона повністю виключає можливість вірогідності у одночасному існуванні обставин, які на думку Антимонопольного комітету України, підтверджують таке узгодження (постанова Верховного суду від 22.08.2024 р. у справі № 910/20567/20).
Однак, місцевий суд, всупереч зазначених правових позицій Верховного Суду, спростовував кожний аргумент відділення Антимонопольного комітету України, наведений у рішенні № 60/104-р/к, окремо, а саме: використання відповідачами у антимонопольній справі однієї ІР-адреси для здійснення керування своїми банківськими рахунками у період проведення процедури закупівлі, яка надавалась у користування Товариству обмеженою відповідальністю "Технофорс", як вбачається з описової частини оскаржуваного рішення, місцевий суд пояснив тим, що збіг IP-адреси для входу в систему "Клієнт-банк" між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" можна пояснити існуванням між цими компаніями господарських відносин.
Також місцевим судом не було враховано надані відповідачем докази, а саме: лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет" № 01-1707 від 17.07.2020 р. про те, що ІР-адреса НОМЕР_1 є статичною і у період проведення процедури закупівлі була виділена Товариству з обмеженою відповідальністю "Технофорс", згідно з договором про надання телекомунікаційних послуг № 170540 від 01.06.2017 р,. адреса фактичного розташування обладнання: м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1.
Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" листом № 14/185 від 11.09.2020 р. та Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" листом № 17/463 від 11.09.2020 р. повідомили Антимонопольний комітет України про те, що вони не звертались до сторонніх організацій з метою отримання послуг із забезпечення ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності у період проведення процедури закупівлі.
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" у своїй господарській діяльності користувалося послугами мобільного Інтернету та здійснювало свою господарську діяльність за адресою: вул. Старонаводницька, 8-Б, літ. А, м. Київ, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофоррс" у своїй господарській діяльності використовувало ІР-адресу 176.36.236.159. Фактичне місцезнаходження офісу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" протягом І півріччя 2020 року: вул. Старосільська, 1, м. Київ.
Також місцевий суд прийшов помилкового висновку про те, що три телефонні дзвінки між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" не свідчить про фактичний обмін комерційною інформацією та не доводять факту існування обміну господарською інформацією між даними суб`єктами господарювання. 
Так, листом № 02/КИ-Б/17 від 01.02.2021 р., Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" повідомило Антимонопольний комітет України про те, що розмови між суб`єктами господарювання відбувалися саме перед проведенням процедури закупівлі та у період з 13.03.2020 р. - дата оголошення процедури закупівлі по 18.05.2020 р. - дата укладання договору за результатами проведення процедури.
Судова колегія вважала, що приймаючи участь в процедурі закупівлі, такі учасники не могли за випадковим збігом обставин здійснити комунікацію саме в день оголошення останньої та в день укладання договору з замовником в такій закупівлі; по-друге, це є прямим доказом в антимонопольній справі про наявність умов для обміну інформацією, що і належить доводити у справах за такою кваліфікацією порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Також місцевий суд прийшов помилкового висновку про те, що існування господарських відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технофорс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" є звичайним збігом, що зумовлений специфікою ринку виробництва та реалізації гідравлічного та пневматичного устаткування та не є свідченням узгодження їх дій. 
Крім цього, відділенням Антимонопольного комітету України було проведено аналіз інформації з Єдиного реєстру податкових накладних щодо предмету і сум операцій в розрізі контрагентів за І півріччя 2020 року, наданих Головним управлінням Держаної податкової служби України у м. Києві листом № 10223/5/26-15-12-07-03 від 15.04.2024 р., за результатом якого відповідачем було встановлено, що протягом І півріччя 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" реалізувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" товарів (робіт, послуг) на загальну суму 32640,00 грн з ПДВ, що становить 40% від загального обсягу закуплених Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" товарів (робіт, послуг).
Також місцевим судом не було враховано банківські виписки, які надані Акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль", Акціонерним товариством "ПУМБ", з яких вбачається, що у період проведення процедури закупівлі Товариство з обмеженою відповідальністю "Технофорс" надавало Товариству з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" фінансову допомогу згідно з договорами займу, що також може свідчить про єдність економічних інтересів та сталість економічних зв`язків між обома учасниками процедури закупівлі та про наявність можливостей узгодити свою поведінку між собою під час участі у процедурі закупівлі замінивши ризик, який передбачений конкурентними умовами, на координацію своєї поведінки.
Також неподання Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Тулс" повного пакету документів також свідчить про те, що останнє не мало наміру здобувати перемогу у процедурі закупівлі за конкурентними принципами, а приймало участь у процедурі закупівлі для забезпечення перемоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс".
Як передбачено ст. 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав відомостей про розмір доходу (виручки), штраф, передбачений частиною першою цієї статті, накладається у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Листом № 7319/5/26-15-04-03-04 від 11.03.2024 р. Головне управління державної податкової служби України повідомило Антимонопольний комітет України про обмежений доступ до інформації стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Тулс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» відповідно до фінансової звітності суб`єктів малого підприємництва за 2023 рік.
Таким чином накладений на позивача штраф у розмірі 68000,00 грн належно визначений відповідно до Порядку визначення штрафу.
Статтею 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.
За ч. 2 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України належить, зокрема: прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
З огляду на завдання та основні засади господарського судочинства, закріплені у статті 2 ГПК України, самостійна кваліфікація (перекваліфікація) дій позивача щодо порушення ним законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», перебуває поза межами компетенції суду, визначеної ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Аналіз норм процесуального права, які закріплені в ГПК України щодо компетенції суду, дає підстави дійти висновку, що останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.
Перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України, з`ясовує і визначає наявність або відсутність, а відтак доведеність або недоведеність, обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України через критерії неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, неправильності застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті оспорюваного рішення Антимонопольний комітет України діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, висновки, викладені у його рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обгрунтованами, в той час як вимога позивача про визнання недійсними і скасування п. п. 1, 2 рішення адміністративної колегії Відділення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 р. № 60/104-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 15/60/15-рп/к.21, є необґрунтованою, недоведеною та не підлягає задоволенню.
Скасовуючи постанову Північного апеляційного господарського суду 01.09.2025 р. у справі № 910/9652/24, суд касаційної інстанції вказав, що суд апеляційної інстанції не з`ясував чому саме розгляд антимонопольної справи тривалістю в три роки і шість місяців у цьому конкретному випадку не є розумним строком, з огляду на повномасштабне вторгнення та введення воєнного стану, порушує вказані вище принципи господарського судочинства.
Так, у цій справі № 910/9652/24 антимонопольна справа № 15/60/15-рп/к.21 була розпочата розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.01.2021 р. № 60/15-рп/к та завершилася прийняттям рішення Антимонопольним комітетом України від 25.07.2024 р. 
Позивач посилається на те, що територіальним відділенням Антимонопольного комітету України при розгляді антимонопольної справи № 15/60/15-рп/к.21 порушені розумні строки та було прийняте непропорційне рішення про притягнення позивача до відповідальності. 
01.01.2024 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" від 09.08.2023 р. № 3295-IX, яким внесені зміни до Закону України «Про захист економічної конкуренції» та доповнено його положення статтею 37-1 "Строки розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції". 
Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розглядаються органами Антимонопольного комітету України протягом розумного строку, але не більше трьох років з дня прийняття розпорядження про початок розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Законом. За наявності обґрунтованих підстав, що перешкоджають розгляду справи у строк, визначений частиною першою цієї статті, органи Антимонопольного комітету України можуть продовжити цей строк, але не більше ніж на два роки, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі. До строку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не зараховується час зупинення розгляду справи відповідно до частини другої статті 38 цього Закону (частина третя). Якщо протягом граничних строків розгляду справи, передбачених частинами першою та другою цієї статті, органом Антимонопольного комітету України рішення не прийнято, справа підлягає закриттю на підставі абзацу сьомого частини першої статті 49 цього Закону.
Згідно з абз. 4 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України", справи про узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання та порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд яких розпочато до набрання чинності цим Законом, розглядаються за законодавством, що діяло до цього часу.
Скаржник вважає, що незважаючи на те, що на дату початку розгляду справи строки її розгляду не були визначені чинним законодавством, слід звернути увагу на статтю 58 Конституції України, яка забороняє зворотну дію законів, за винятком випадків, коли це пом`якшує чи скасовує відповідальність особи.
Таким чином, на думку позивача, ст. 37-1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» слід застосовувати ретроспективно згідно зі статтею 58 Конституції України як нормою прямої дії, оскільки таке застосування призводить до закриття справи та звільнення позивача від відповідальності. 
Як було зазначено вище, 01.01.2024 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" від 09.08.2023 р. № 3295-IX, яким доповнено його положення статтею 37-1 "Строки розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції". 
Тобто, до 01.01.2024 р. у Законі України «Про захист економічної конкуренції» була відсутня норма, яка чітко визначала строки розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, і така норма (стаття 37-1) вступила в дію з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України", тобто з 01.01.2024 р., який у Прикінцевих та перехідних положеннях не встановлює зворотної дії в часі його норм.
При цьому, норма статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не зазнавала змін з моменту прийняття цього нормативного акта, а отже як на момент початку розгляду антимонопольної справи, так і на момент ухвалення відділенням Антимонопольного комітету України оспорюваного рішення, існували визначені строки давності притягнення особи до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції (п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення) та встановлене імперативне правило, за яким суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності поза межами визначених строків давності.
Тобто, хоча чинне до 01.01.2024 р. законодавство про захист економічної конкуренції не встановлювало конкретних строків розгляду антимонопольної справи, проте у частині першій статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначалися строки давності притягнення до відповідальності, відповідно, розгляд антимонопольної справи мав бути здійснений в такі строки, які б не перевищували строків давності притягнення до відповідальності, недотримання яких має наслідком звільнення особи від відповідальності, отже важливим є дотримання строків давності, встановлених в статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції», і положення частини другої цієї статті не скасовують, підміняють та/або продовжують визначені частиною першою цієї статті строків давності. 
В силу положень Закону України «Про Антимонопольний комітет України» питання щодо тривалості розслідування в антимонопольній справі з моменту його початку до винесення відповідного рішення Антимонопольним комітетом України, незважаючи на відсутність нормативно запроваджених у Законі України «Про захист економічної конкуренції» строків розгляду й прийняття відповідного рішення, не дозволяє сприймати стан розв`язання цього питання безмежним, безкінечним, таким, що може тривати невиправдано довго.
Також, посилаючись на тривалий розгляд антимонопольної справи позивач не зазначає, яким чином тривалість розслідування в антимонопольній справі з моменту його початку до винесення відповідного рішення відповідачем вплинуло на його права та інтереси, чи обмежило його права у здійсненні ним господарської діяльності, або обмежило у можливості надати відповідні докази на спростування встановлених Антимонопольним комітетом України обставин (постанова Верховного Суду від 15.07.2025 р. у справі № 910/2415/24).
Крім цього, судовою колегією враховано, що розгляд антимонопольної справи № 15/60/15-рп/к.21, припав на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), реорганізацію органів Антимонопольного комітету України, військової агресії проти України та повномасштабного вторгнення на територію України, що, відповідно, також є об`єктивним чинником, який вплинув на тривалість розслідування.
Отже, відповідачем було здійснено розгляд антимонопольної справи № 15/60/15-рп/к.21 в межах та відповідно до процесуальних засад діяльності органів Антимонопольного комітету України.
При цьому, судовою колегією було враховано вказівки Верховного Суду під час нового апеляційного розгляду даної справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 р. у справі № 910/9652/24 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс".
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 р. у справі № 910/9652/24 скасувати повністю та прийняти нове рішення.
3. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс".
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" (вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, н/п №43, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 36560388) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код 21602826) 3633 (три тисячі шістсот тридцять три),00 грн витрат за подання апеляційної скарги.
5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.03.2026 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов 

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран