ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.03.2026	Справа № 910/4140/25 (910/970/25)	

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, 28-А, офіс 111; ідентифікаційний код 01056379)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36Д, оф. 45 « 3»; ідентифікаційний код 43821306)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології" (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 12 Б, кабінет № 13; ідентифікаційний код 38475263)
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Грізнес" (03127, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 132; ідентифікаційний код 42740902)
3. Фізична особа-підприємець Ковалюк Сергій Олександрович ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
4. Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) 
про стягнення суми 1 398 066,50 грн, визнання договору укладеним, звернення стягнення на предмет притримання, визначення способу реалізації предмета утримання

в межах справи № 910/4140/25 
за заявами 1. Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок, 50; ідентифікаційний код 14360506)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (01133, місто Київ, вулиця Коновальця Євгена, будинок, 36д, офіс, 45 "3"; ідентифікаційний код 43821306)
про банкрутство
Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання
РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК рейл"
1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК рейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" суму 429 903,99 грн основної заборгованості, 221 766,64 грн інфляції та 668 233,27 три відсотки річних;
2) визнати укладеною додаткову угоду № б/н до договору від 15.02.2021 № 15-02/21, укладену Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (код ЄДРПОУ 01056379) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК рейл" (код ЄДРПОУ 43821306) у наступній редакції: 
"Додаткова угода б/н
до Договору №15-02/21 від 15 лютого 2021 року на ремонт вагонів
м. Харків « 25» 11 2023 р. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» (надалі – ТОВ «ХВБЗ»), в особі уповноваженого на вирішення критичних питань життєдіяльності Доцяка Володимира Миколайовича, який діє на підставі Статуту , надалі Підрядник, з однієї сторони, та
Товариство з обмеженою відповідальністю «МГК рейл» (надалі – ТОВ «МГК рейл»), в особі директора Гаврушко Ольги Василівни, яка діє на підставі Статуту, надалі Замовник, з іншої сторони, в подальшому разом – Сторони, (окремо – Сторона), уклали цю Додаткову угоду до Договору №15-02/21 від 15 лютого 2021 року на ремонт вагонів ( надалі -Договір ) про наступне: 
1. Доповнити умови Договору наступним пунктом 5.3.4, а саме: 
5.3.4 Якщо Підрядник з вини Замовника не має можливості виконати весь обсяг ремонту вагону та відповідно і випустити його з ремонту з оформленням Повідомлення форму № ВУ-36М, підписаної заводським інспектором філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця», зокрема в зв`язку з ненаданням чи несвоєчасним наданням Замовником необхідних давальницьких комплектуючих, або необхідної технічної документації, тощо, понад 30 календарних днів, що обчислюються від кінцевої дати надання таких комплектуючих згідно умов Договору, в такому разі Підрядник має право вимагати від Замовника оплати вартості фактично виконаних робіт та понесених в зв`язку з таким ремонтом додаткових витрат. 
2. По тексту договору замість «ЦТА «Укрзалізниця» читати Філія «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця». 
3. Інші всі умови Договору залишаються без змін. 
4. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору укладена у двох оригінальних примірниках рівної юридичної сили, по одному примірнику для кожної із сторін та вступає в силу з моменту її підписання. 
5. Підписи Сторін. 
Від Замовника Від Підрядника 
____________ О.В. Гавршуко __________В.М. Доцяк".
3) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК рейл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» суму 78 162,60 грн за фактично виконані роботи;
4) В рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 01056379) за договором № 15-02/21 від 15.02.2021 у розмірі 1 358 066,50 грн звернути стягнення на предмет притримання, а саме: залізничний транспортний засіб - вагон 19.03.1983 року випуску, модель вагона 19-752, загальномережевий номер 95814141, заводський номер 9321682, об`єм кузову 94,0, вантажопідйомність 70,0 тон, тип візка 18-100, тип колісних пар РУ-1, а також комплектуючі до вантажних залізничних вагонів, а саме: Авторегулятор РТРП 300 – 4 шт; Авторегулятор № 574Б РТПР 675 гальмівного обладнання – 11 шт.; Авторежим 265-1 ТУ 1384-509-0574452 1-98 – 1 шт; Балка опорна – 5 шт; Головна частина повітророзподілювача – 13 шт; Камера 295М.002 ТУ 3184-001-05744538-99 – 13 шт; Клин тягового хомута – 8 шт; + Колесо суцільнокатане б/в – 34 шт; Колодка гальмівна 2ТР-11СК - 26 шт.; Кран кінцевий 190 ОСТ 24.029.01-76 – 18 шт.; Кран разобщительний 372 ТУ У 45.057-001-2000 – 9 шт.; Кришка люка – 1 шт.; Магістральна частина повітророзподілювача – 13 шт.; Резервуар запасний – 4 шт.; Колісна пара 02019 – 1 шт.; Колісна пара 071695 – 1 шт.; Колісна пара 078825 – 1 шт.; Колісна пара 09180 – 1 шт.; Колісна пара 107456 – 1 шт.; Колісна пара 116500 – 1 шт.; Колісна пара 138226 – 1 шт.; Колісна пара 143379 – 1 шт.; Колісна пара 14660 – 1 шт.; Колісна пара 161168 – 1 шт.; Колісна пара 1731 – 1 шт.; Колісна пара 194250 – 1 шт.; Колісна пара 228613 – 1 шт.; Колісна пара 229497 – 1 шт.; Колісна пара 23447 – 1 шт.; Колісна пара 28419 – 1 шт.; Колісна пара 29927 – 1 шт.; Колісна пара 316699 – 1 шт.; Колісна пара 375800 – 1 шт.; Колісна пара 40708 – 1 шт.; Колісна пара 511263 – 1 шт.; Колісна пара 54961 – 1 шт.; Колісна пара 653988 – 1 шт.; Колісна пара 67223 – 1 шт.; Колісна пара 68067 – 1 шт.; Колісна пара 738640 – 1 шт.; Колісна пара 755906 – 1 шт.; Колісна пара 758409 – 1 шт.; Колісна пара 7628 – 1 шт.; Колісна пара 765941 – 1 шт.; Колісна пара 7797 – 1 шт.; Колісна пара 829501 – 1 шт.; Колісна пара 831114 – 1 шт.; Колісна пара 8599 – 1 шт.; Колісна пара 91815 – 1 шт.; Колісна пара 953857 – 1 шт.; Колісна пара 9787 – 1 шт.; Рукав Р17Б ГОСТ 2593-82 – 2 шт.; З`єднувальний рукав гальмівного обладнання – 2 шт.; Гальмівний циліндр – 11 шт.; Тяговий хомут автощеплення – 3 шт.;
5) Визначити спосіб реалізації предмета притримання шляхом проведення публічних торгів відповідно до процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
В обґрунтування позовних вимог з якими обумовлюється можливість задоволення позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань на договором № 15-02/21 від 15.02.2021 в частині повної та своєчасної здійснення оплати за проведені ТОВ "Харківський вагонобудівний завод" ремонтні роботи.

2. Стислий виклад позиції відповідача
Відповідач своїм правом не скористався у визначений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав.

3. Процесуальні дії у справі
У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном боржника, введеної ухвалою від 22.05.2025 перебуває справа № 910/4140/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл".
Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК рейл", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології", Товариства з обмеженою відповідальністю "Грізнес", Фізичної особи-підприємеця Ковалюк Сергія Олександровича, Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми 1 398 066,50 грн, визнання додаткової угоди, звернення стягнення на предмет притримання, визначення способу реалізації предмета утримання. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
28.02.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-1.
12.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-3.
15.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення третьої особи-3.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 справу № 910/970/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК рейл", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології", Товариства з обмеженою відповідальністю "Грізнес", Фізичної особи-підприємеця Ковалюк Сергія Олександровича, Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми 1 398 066,50 грн, визнання договору укладеним, звернення стягнення на предмет притримання, визначення способу реалізації предмета утримання – передано до належного суду, а саме до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/4140/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл".
Матеріали судової справи № 910/4140/25 (910/970/25) передано на розгляд раніше визначеному складу суду – судді Стасюку С.В. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 прийнято справу № 910/4140/25 (910/970/25) в межах розгляду справи № 910/4140/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" до свого провадження. Підготовче засідання призначено на 04.09.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 відкладено підготовче засідання на 30.10.2025.
У підготовчому засіданні 30.10.2025 ухвалено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 призначено розгляд справи по суті на 04.12.2025.
04.12.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення у справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 відкладено судове засідання на 12.02.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 відкладено судове засідання на 26.03.2026.
У судовому засіданні 26.03.2026 позивач надав пояснення по суду позову та просив суд про його задоволення.
Представники відповідача та третіх осіб-1, 2, 3 у судове засідання не з`явилися, про судове засідання повідомлялися належним чином.
Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 26.03.2026 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення представника позивача, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
15.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (далі – підрядник, ТОВ "ХВБЗ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" укладено договір № 15-02/21, відповідно до п. 1.1 якого змовник прийняв на себе зобов`язання від свого імені за рахунок своїх коштів за винагороду згідно умов цього договору укласти договори з власниками або користувачами вагонів на ремонт вагонів підрядником та поставити їх підряднику для виконання ремонту. Підрядник зобов`язався, відповідно до умов цього договору, за завданням замовника та за рахунок замовника виконати ремонт вагонів, наданих замовником. Замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов договору. В свою чергу підрядник зобов`язався сплатити замовнику винагороду за поставлені в ремонт вагони у розмірі та порядку визначеному цим договором. 
Відповідно до п. 5.1. договору ціна ремонту встановлюється по кожному вагону окремо, за фактично виконані роботи та визначається в актах названих послуг. 
Згідно п. 5.3. договору оплата за договором здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника у наступному порядку: 5.3.1. протягом двох банківський днів з дати прийняття до ремонту кожного вагону замовник сплачує попередню оплату за виконання ремонту вагонів на підставі рахунку підрядника у розмірі 100% від базової вартості ремонту; 5.3.2. базова вартість ремонту становить: - деповський ремонт напіввагону (без фарбування) з середнім ремонтом колісних пар (повне обстеження) з обточуванням – 40 000,00 грн з ПДВ; - капітальний ремонт напіввагону (з фарбуванням в один шар) з середнім ремонтом колісних прав (повне обстеження) з обточуванням 55 000,00 грн з ПДВ; 5.3.3. остаточна сума за ремонт вагону сплачується замовником на підставі рахунку підрядника, протягом 3 банківських днів після надання акту наданих послуг. 
Відповідно до п. 5.4. договору підрядник для виконання ремонту вагонів використовує сировину матеріали і комплектуючі, які надає замовник.
Позивач відзначає, що на підставі цього договору між сторонами тривали правовідносин з надання послуг ремонту вагонів.
15.11.2021 між ТОВ "МГК Рейл", ТОВ "Грізнес" і ТОВ "ХВБЗ", укладено договір № 287 від 15.11.2021 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в пункті 3 якого сторони зафіксували величину залишку непогашеної заборгованості ТОВ "МГК Рейл" перед ТОВ "ХВБЗ", що утворився станом на 15.11.2021 після проведення зарахування усіх однорідних вимог між сторонами за договором № 15-02/21 від 15 лютого 2021 року, на загальну суму у розмірі 284 269,19 грн.
Позивач вказує, що в подальшому, починаючи з 15.11.2021 ТОВ "ХВБЗ" додатково було виконано роботи і надано послуг для ТОВ "МГК Рейл" по договору №15-02/21 від 15.02.2021 на суму у загальному розмірі 227 286,52 грн, в тому числі по актам виконаних робіт: № 49 від 17.01.2022 р. – на суму 1 651,72 грн; № 69 від 17.01.2022 р. – на суму 68 966,20 грн; № 70 від 17.01.2022 р. – на суму 63 726,00 грн; № 143 від 31.01.2022 р. – на суму 91 588,00 грн; № 127 від 01.02.2022 р. – на суму 1 354,60 грн. 
Також, позивач зазначає, що починаючи з 15.11.2021 ТОВ "МГК Рейл" додатково сплатив за послуги, надані по зазначеному договору, і в рахунок сплати зазначеного боргу платежів на загальну суму 121 651,72 грн., в тому числі по платіжним інструкціям: Х-00000003 від 06.01.2022 р на суму 80 000,00 грн; Х-00000021 від 26.01.2022 р на суму 40 000,00 грн; Х-00000023 від 28.01.2022 р на суму 1 651,72 грн. 
Позивач вказує, що умовами зазначеного договору, у разі неможливості з вини замовника виконати повністю, завершити весь обсяг робіт з ремонту вагону, непередбачено право підрядника оформити акт виконаних робіт та пред`явити рахунок до сплати на фактично виконану частину обсягу робіт на вагоні, та вимагати їх сплати,
Підрядник звернувся до замовника листом вих. №336 від 25.11.2023, яким запропонував підписати додаткову угоду б/н від 25.11.2023 до договору №15/02/21 від 15.02.2021 на ремонт вагонів, що була передана підписаною зі сторони ТОВ "ХВБЗ" для розгляду замовником разом з зазначеним листом. 
У зв`язку з тим, що ТОВ "МГК Рейл" не відповідало тривалий час на усі попередні вимоги ТОВ "ХВБЗ" як щодо погашення боргу, так і щодо заміни неремонтопридатних деталей на ремонтопридатні, що необхідні для закінчення ремонту вагону, що знаходиться в незавершеному виробництві на підприємстві, додатково було складено та направлено на ТОВ "МГК Рейл" для підписання і оплати акт №1/2023 від 06.12.2023 здавання-приймання наданих послуг згідно договору № 15-02/21 від 15.02.2021 на загальну суму 78 162,60 грн. разом з рахунком на оплату №1/2023 від 06.12.2023. 
Відтак, з огляду на викладене, позивач зазначає, що станом на час звернення до суду з даним позовом, до сплати за додатково виконані роботи, додаткові суми та отримані від замовника платежі в період починаючи з 15.11.2021 по 15.01.2025, несплаченими наступні суми, по яким позовом також було нараховано до сплати інфляційні втрати та відсотки згідно ст. 625 ЦКУ по наступним періодам з наступними величинами тривалості періодів їх прострочення: 1) 284 269,19 грн. з 15.11.2021 року по 15.01.2025 року (кількість прострочених днів 1157); 2) 105 634,80 грн. з 01.02.2022 року по 15.01.2025 року (кількість прострочених днів 1080); 3) 78 162,60 грн. з 01.01.2024 року (не нараховуються).
Тобто загальний розмір первісно нарахованого боргу, що залишається несплаченим станом на 15.01.2025 на переконання позивача складає 468 066,59 грн.
Позивачем також нараховуються інфляційні втрати і відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем з виконання передплати у розмірі 40 000,00 грн., яку він повинен був зробити згідно п. 5.3.1. договору №15-02/21 від 15.02.2021 протягом 2-х робочих днів, з дня прийняття вагону в ремонт, для забезпечення виконання ремонту вагону №95814141, що прибув для виконання деповського ремонту 02.12.2021, згідно залізничної накладної від 02.12.2021.
Крім того, оскільки, як зазначає позивач, замовник прострочив виконання грошового зобов`язання, то також зобов`язаний сплатити інфляційні втрати та відсотки у розмірі, що встановлені п. 7.2 договору, за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 05.12.2021 по 15.01.2025 склала 1037 днів. 
Таким чином, стягненню станом на 15.01.2025 з відповідача на переконання позивача підлягають: 1) первісно нараховані до сплати грошові зобов`язання, що залишаються несплаченими станом на 15.01.2025, у загальному розмірі на суму 468 066,59 грн; 2) інфляційні втрати у загальному розмірі 221 766,64 грн; 3) відсотки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що нараховані згідно п. 7.2 договору №15-02/21 від 15.02.2021 за весь період прострочення виконання грошових зобов`язань у загальному розмірі на суму 668 233 ,27 грн. 
Крім того, у зв`язку з наявною та непогашеною відповідачем заборгованістю позивач скористався гарантованим ст. 594 Цивільного кодексу України таким способом виконання зобов`язання, як притримання майна. 
Про факт притримання позивач повідомив відповідача листами №33 від 25.04.2023 (№4904412733682 від 28.04.2023) та №329 від 27.11.2023 (поштове відправлення №4904412744500 від 28.11.2023). 
Позивачем було здійснено реєстрацію обтяження притриманого майна в реєстрі речових прав на рухоме майно.
При цьому, позивач також в позові просить суд визнати укладеною додаткову угоду б/н до договору №15-02/21 від 15.02.2021, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 78 162, 60 грн за фактично виконані роботи, звернути стягнення на предмет при тримання та визначити спосіб реалізації предмета притримання шляхом проведення публічних торгів відповідно до процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.
Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 15-02/21, від 15.02.2021, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
Згідно ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Як слідує із наявних в матеріалах справи доказів, 15.11.2021 між ТОВ "МГК Рейл", ТОВ "Грізнес" і ТОВ "ХВБЗ", укладено договір № 287 від 15.11.2021 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в пункті 3 якого сторони зафіксували величину залишку непогашеної заборгованості ТОВ "МГК Рейл" перед ТОВ "ХВБЗ", що утворився станом на 15.11.2021 після проведення зарахування усіх однорідних вимог між сторонами за договором № 15-02/21 від 15 лютого 2021 року, на загальну суму у розмірі 284 269,19 грн.
Крім того, як про це вказує позивач, та що у свою чергу встановлено судом, починаючи з 15.11.2021 ТОВ "ХВБЗ" додатково було виконано роботи і надано послуг для ТОВ "МГК Рейл" по договору №15-02/21 від 15.02.2021 на суму у загальному розмірі 227 286,52 грн, в тому числі по актам виконаних робіт: № 49 від 17.01.2022 р. – на суму 1 651,72 грн; № 69 від 17.01.2022 р. – на суму 68 966,20 грн; № 70 від 17.01.2022 р. – на суму 63 726,00 грн; № 143 від 31.01.2022 р. – на суму 91 588,00 грн; № 127 від 01.02.2022 р. – на суму 1 354,60 грн. 
Означені акти виконаних робіт підписані сторонами та скріплені відтисками печаток підприємств без будь-яких зауважень. 
Позивачем частково було сплачено за додатково виконані роботи і надані послуги на загальну суму 121 651,72 грн., в тому числі по платіжним інструкціям: Х-00000003 від 06.01.2022 р на суму 80 000,00 грн; Х-00000021 від 26.01.2022 р на суму 40 000,00 грн; Х-00000023 від 28.01.2022 р на суму 1 651,72 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на час звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача за додатково виконані роботи і надані послуги за договором № 15-02/21 від 15.02.2021, яка підтверджується підписаними актами виконаних робіт, з урахуванням часткової оплати становить 389 903, 99 грн. 
Що стосується здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язань, то суд вказує наступне.
Пунктом 7.2. договору передбачено, що замовник, в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим договором, сплачує підряднику за кожен день затримки відсотки за несвоєчасне виконання своїх грошових зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом строку затримки. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).
При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.
Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат у період з 15.11.2021 по 15.01.2025 із сум прострочення оплати: 284 269,19 грн та 105 634, 80 грн, суд дійшов висновку, що обґрунтованою сумою інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача є 201 286, 64 грн. 
Разом з тим, пунктом 7 розділу ІХ Прикінцеві положення Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин скасовано починаючи з 01.07.2023.
Таким чином, кінцевим днем нарахування пені є 30.06.2023.
Здійснивши розрахунок відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в період з 15.11.2021 по 30.06.2023, суд дійшов висновку, що обґрунтованою сумою, що підлягає стягненню з відповідача є 252 883, 30 грн. 
Що стосується нарахування позивачем інфляційних втрат та відсотків у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення попередньої оплати виходячи із суми 40 000, 00 грн) період нарахування з 15.11.2021 по 15.01.2025, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині, оскільки, позивачем жодним чином не обґрунтовано, чому саме у цей період було здійснено таке нарахування, зокрема, коли у відповідача виник обов`язок здійснити попередню оплату та коли таку оплату було здійснено та чому саме відсотки на попередню оплату здійснюються з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ.
Що стосується вимоги позивача про визнання укладеною додаткової угоди б/н до договору № 15-02/21 від 15.02.2021, то суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, з огляду на те що такі вимоги порушують принцип свободи договору, є необґрунтованими позивачем взагалі, і не відповідають принципу належності та ефективності засобу захисту права, адже, позивач спроможний стягувати вартість частково проведеного ремонту і без визнання укладеною відповідної додаткової угоди у випадку доведення перед судом факту здійснення таких робіт.
Разом з тим, на переконання суду, навіть у разі визнання судом відповідної додаткової угоди укладеною, позивач все одно не позбавлений обов`язку доводити факт здійснення ним ремонту, тим самим, задоволення таких вимог не вирішує спір та не призводить до захисту права позивача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 78 162,60 грн за фактично виконані роботи, то суд також не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині, з огляду на наступне.
Як про це зазначено позивачем в позові, у зв`язку з тим, що ТОВ "МГК Рейл" не відповідало тривалий час на усі попередні вимоги ТОВ "ХВБЗ" як щодо погашення боргу, так і щодо заміни неремонтопридатних деталей на ремонтопридатні, що необхідні для закінчення ремонту вагону, що знаходиться в незавершеному виробництві на підприємстві, додатково було складено та направлено на ТОВ "МГК Рейл" для підписання і оплати акт №1/2023 від 06.12.2023 здавання-приймання наданих послуг згідно договору № 15-02/21 від 15.02.2021 на загальну суму 78 162,60 грн. разом з рахунком на оплату №1/2023 від 06.12.2023.
Суд зазначає, що означений акт не був підписаний відповідачем.
При цьому, суд вказує, що докази направлення даного акту та рахунку на оплату на адресу ТОВ "МГК Рейл" містяться в матеріалах справи. 
Разом з тим, відповідно до абз. 2 п. 5.1. договору витрати підрядника на маневрову роботу по території підрядника, подачу та забирання вагонів, які підрядник виконує власним локомотивом, складають 1 800,00 грн. з ПДВ за один вагон, замість цього, позивач до акту №1/2023 від 06.12.2023 включив витрати на маневрову роботу 1650,00 грн. без ПДВ або 1 980,00 грн. з ПДВ та додатково компенсація витрат зі сплати збору за подачу та забирання вагона – 2 000,00 грн. без ПДВ або 2 400,00 грн. з ПДВ, що не узгоджується із п. 5.1. та п. 5.7. договору.
Крім того, відповідно до п. 5.3.2. договору базова вартість ремонту вагону становить:- деповський ремонт вагону без фарбування з середнім ремонтом колісних пар (повне обстеження) з обточуванням - 40 000,00 грн. з ПДВ;- капітальний ремонт вагону з фарбуванням в один шар з середнім ремонтом колісних пар (повне обстеження) з обточуванням – 55 000,00 грн. з ПДВ; Замість цього, позивачем в Акті №1/2023 від 06.12.2023 року зазначено роботи з деповського ремонту зерновоза №95814141 з середнім ремонтом колісних пар (повне обстеження з обточуванням) (без додаткових робіт) на суму 33 333,00 грн. без ПДВ та 39 999,60 з ПДВ, нерозшифровані додаткові роботи з деповського ремонту зерновоза № 95814141 на суму 11 300,00 грн. без ПДВ та 13 560,00 грн. з ПДВ, вартість ремонту вагонокомплекту автозчепного та гальмівного обладнання на суму 11 666,00 грн. без ПДВ та 13 999,20 грн. з ПДВ, що не узгоджується із п. 5.3.2. договору. 
Так, позивачем вказано, що ним здійснено лише частковий ремонт вагону, проте на суму, що є значно вищою за капітальний ремонт вагону, при цьому, не надано доказів погодження такого обсягу та вартості ремонту в порядку, передбаченому договором №15-02/21 від 15.02.2021 року. 
Згідно п. 5.5. договору, для проведення ремонту вагонів підрядник за згодою та з відома замовника може використовувати власні матеріали. 
При цьому, п. 5.3.2. договору передбачено, які власні матеріали підрядника включені до вартості робіт. 
Позивачем в акті № 1/2023 від 06.12.2023 зазначено вартість нерозшифрованих матеріалів підрядника, яка збільшує вартість ремонту вагона (згідно п. 5.6. договору) в розмірі 18 213,00 грн. без ПДВ та 21 855,60 грн. з ПДВ, при цьому, до позову не додано згоди замовника на використання матеріалів підрядника та не наведено переліку таких матеріалів та доказів їх фактичного використання. 
Відтак, з незрозумілих причин вартість лише часткового ремонту вагону за посиланнями позивача склала 67 558,80 грн. з ПДВ, в той час коли відповідно до доданого до позову договору, на підставі якого, як стверджує позивач, проводився ремонт вагону, вартість капітального ремонту вагону складає 55 000,00 грн. Тим самим вартість лише часткового ремонту вагону є на 12 558,80 грн. більшою за вартість повного капітального ремонту вагону, без врахування вартості непоіменованих матеріалів підрядника. При цьому, вартість нерозшифрованих матеріалів підрядника, яка збільшує вартість ремонту вагона (згідно п. 5.6. договору) складає додатково 18 213,00 грн. без ПДВ та 21 855,60 грн. з ПДВ, тим самим вартість лише часткового ремонту вагону із якимись непоіменованими матеріалами є на 34 414,40 грн. більшою за вартість повного капітального ремонту вагону, а це майже відповідає вартість деповського ремонту одного вагону. 
Натомість, суд вказує, що до позову не додано належних та допустимих доказів фактичного здійснення ремонту вагону, відповідно до п. 5.8., 5.9. договору та доказів погодження вартості такого ремонту, та не повідомлено обставини, які заважали надати відповідні докази разом із позовом.
Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт здійснення ним фактичного ремонту вагону згідно акту №1/2023 від 06.12.2023.
Що стосується вимоги позивача про звернення стягнення на предмет притримання в рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 01056379) за договором № 15-02/21 від 15.02.2021, то суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення даної вимоги, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 594 ЦК України передбачено, що кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 594 ЦК України кредитор, який притримує річ у себе, зобов`язаний негайно повідомити про це боржника
Згідно ст. 597 ЦК України вимоги кредитора, який притримує річ у себе, задовольняються з її вартості відповідно до статті 591 цього Кодексу.
Приписами ч. 1 та 2 ст. 591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. 
Таким чином, як вбачається з наведеного, законодавець встановив, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання кредитор, за аналогією із заставою, автоматично не набуває права власності на предмет притримання. У даному випадку кредитор отримує право задовольнити свої вимоги за рахунок вартості речі, яка притримується, в порядку, визначеному ст. 597 ЦК України.
Норми ст. 597 ЦК України є відсилочними і містять відсилання до ст. 591 ЦК України, яка визначає порядок задоволення вимог кредитора за рахунок звернення стягнення на заставлене майно. Виходячи із положень, які регулюють відносини застави, кредитор для задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника зобов`язаний ініціювати реалізацію притриманої речі шляхом її продажу з публічних торгів. Вказаній процедурі обов`язково передує прийняття рішення суду про звернення стягнення на притримувану річ. 
Звернення стягнення на рухоме майно, що є об`єктом притримання, здійснюється у відповідності до Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". 
Згідно ст. 24 вказаного Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, яким згідно ст. 21 цього ж Закону є притримання здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. 
Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. 
Стаття 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" вказує, що якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.
Реалізація майна провадиться державним виконавцем шляхом продажу речі з аукціону (публічних торгів). 
Як про це вказувалось вище, та що у свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у відповідності до ст. 594 ЦК України позивач повідомив відповідача листами № 33 від 25.04.2023 (№4904412733682 від 28.04.2023) та №329 від 27.11.2023 (поштове відправлення №4904412744500 від 28.11.2023) про факт притримання майна (вагону, колісних пар та матеріалів), до повної оплати відповідачем заборгованості.
Разом з тим, позивач, відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. 
В ході розгляду даної справи, судом було встановлено наявність заборгованості відповідача в загальному розмірі 844 073, 93 грн, у зв`язку з неналежним невиконанням ним своїх грошових зобов`язань за договором № 15-02/21 від 15.01.2021.
Відтак, з огляду на викладене вище, суд вбачає наявність права позивача на звернення стягнення на предмет притримання, як майно, що було притримано ТОВ "Харківський вагонобудівний завод" у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором № 15-02/21 від 15.01.2021, за виключенням: вагон 19.03.1983 року випуску, модель вагона 19-752, загальномережевий номер 95814141, заводський номер 9321682, об`єм кузову 94,0, вантажопідйомність 70,0 тон, тип візка 18-100, тип колісних пар РУ-1, оскільки, із пояснень третьої особи-3 вбачається, що ФОП Ковалюк Сергій Олександрович є власником вагона-хоппера для зерна, загальномережевий номер вагона 95814141, інвентарний або заводський номер вагона 9321682, моделі 19-752, код моделі вагона 523, відповідно до договору купівлі-продажу залізничних вагонів № 01/08/19-1 від 01.08.2019, укладеним між ФОП Ковалюк С.О. та ТОВ "Шерон Груп", копія якого міститься в матеріалах справи.
Що стосується вимоги позивача про визначення способу реалізації предмета притримання шляхом проведення публічних торгів відповідно до процедури, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, то суд не вбачає підстав для задоволення вимоги в даній частині, оскільки, такий спосіб реалізації встановлений Законом, а тому, в даному випадку відсутнє порушене право позивача, яке б підлягало поновленню.
Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
Отже, з огляду на викладене вище у своїй сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" – задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36Д, оф. 45 « 3»; ідентифікаційний код 43821306) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, 28-А, офіс 111; ідентифікаційний код 01056379) основний борг в сумі 389 903 (триста вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот три) грн 99 коп., інфляційні в трати в сумі 201 286 (двісті одна тисячі двісті вісімдесят шість) грн 64 коп. відсотки за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 252 883 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн 30 коп.
3. В рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, 28-А, офіс 111; ідентифікаційний код 01056379) за договором № 15-02/21 від 15.02.2021 у розмірі 844 073, 93 грн звернути стягнення на предмет притримання, а саме: комплектуючі до ватнажних залізничних вагонів, а саме: Авторегулятор РТРП 300 – 4 шт.; Авторегулятор № 574Б РТПР 675 гальмівного обладнання – 11 шт.; Авторежим 265-1 ТУ 1384-509-0574452 1-98 – 1 шт.; Балка опорна – 5 шт.; Головна частина повітророзподілювача – 13 шт.; Камера 295М.002 ТУ 3184-001-05744538-99 – 13 шт.; Клин тягового хомута – 8 шт.; + Колесо суцільнокатане б/в – 34 шт.; Колодка гальмівна 2ТР-11СК - 26 шт.; Кран кінцевий 190 ОСТ 24.029.01-76 – 18 шт.; Кран разобщительний 372 ТУ У 45.057-001-2000 – 9 шт.; Кришка люка – 1 шт.; Магістральна частина повітророзподілювача – 13 шт.; Резервуар запасний – 4 шт.; Колісна пара 02019 – 1 шт.; Колісна пара 071695 – 1 шт.; Колісна пара 078825 – 1 шт.; Колісна пара 09180 – 1 шт.; Колісна пара 107456 – 1 шт.; Колісна пара 116500 – 1 шт.; Колісна пара 138226 – 1 шт.; Колісна пара 143379 – 1 шт.; Колісна пара 14660 – 1 шт.; Колісна пара 161168 – 1 шт.; Колісна пара 1731 – 1 шт.; Колісна пара 194250 – 1 шт.; Колісна пара 228613 – 1 шт.; Колісна пара 229497 – 1 шт.; Колісна пара 23447 – 1 шт.; Колісна пара 28419 – 1 шт.; Колісна пара 29927 – 1 шт.; Колісна пара 316699 – 1 шт.; Колісна пара 375800 – 1 шт.; Колісна пара 40708 – 1 шт.; Колісна пара 511263 – 1 шт.; Колісна пара 54961 – 1 шт.; Колісна пара 653988 – 1 шт.; Колісна пара 67223 – 1 шт.; Колісна пара 68067 – 1 шт.; Колісна пара 738640 – 1 шт.; Колісна пара 755906 – 1 шт.; Колісна пара 758409 – 1 шт.; Колісна пара 7628 – 1 шт.; Колісна пара 765941 – 1 шт.; Колісна пара 7797 – 1 шт.; Колісна пара 829501 – 1 шт.; Колісна пара 831114 – 1 шт.; Колісна пара 8599 – 1 шт.; Колісна пара 91815 – 1 шт.; Колісна пара 953857 – 1 шт.; Колісна пара 9787 – 1 шт.; Рукав Р17Б ГОСТ 2593-82 – 2 шт.; З`єднувальний рукав гальмівного обладнання – 2 шт.; Гальмівний циліндр – 11 шт.; Тяговий хомут автощеплення – 3 шт.
4. В іншій частині у задоволенні позову – відмовити.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36Д, оф. 45 « 3»; ідентифікаційний код 43821306) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, 28-А, офіс 111; ідентифікаційний код 01056379) судовий збір в сумі 15 689 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 11 коп.
6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено: 15.04.2026.

Суддя Сергій СТАСЮК