Справа № 368/447/25 
2/368/650/26
Рішення 
Іменем України
"24" березня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі головуючого судді Кириченко В.І. 
при секретарі Марчук Н.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»,( ЄДРПОУ: 41240530, розташованою за адресою 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 10), заборгованість станом на 06.03.2025 року за Договором №23819-06/2024 від 21.06.2024 р. у розмірі 28800 гривень, яка складається з: 6400 грн. - заборгованість за кредитом; 9600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 12800 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами), а також стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Мотивував позов тим, що 21.06.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач/Позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23819-06/2024 (далі - Договір).
30.10.2024 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 23819-06/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі - Позивач).
Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 6400 гривень.
У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 21.06.2024 р. . Дата погашення кредиту 19.10.2024 р..
Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом.
У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1.5% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149 - 50xx - xxxx - 3002 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет Клієнта.
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту.
Факт перерахування коштів за договором №23819-06/2024 від 21.06.2024 р. підтверджується квитанцією про зарахування №431447669 від 21.06.2024 р., з якої вбачається, що 21.06.2024 р. через систему ІРау платником ТОВ STARFINANCEGROUPLLC, Код ЄДРПОУ: 44022416 було перераховано 6400 грн. на картку 4149 - 50хх - хххх - 3002, реквізити якої було надано Відповідачем як власної карти.
При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором №23819-06/2024 становить 28800 гривень, яка складається з:
6400 грн. - заборгованість за кредитом;
9600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами;
12800 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами).
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Його представник – адвокат Колесник Тетяна Василівна в судовому засіданні проти позову заперечувала. Подано відзив,який обґрунтовано наступним.
По-перше, що факт отримання кредиту, здійснення його оплати, а також нарахування процентів, штрафів, неустойки, комісій є предметом доказування у справах цієї категорії. У разі передачі права вимоги від первісного кредитора до фактора підлягають уточненню та підтвердженню також обставини фактичної передачі права вимоги. Належними доказами цьому є договір факторингу, акт приймання-передачі прав вимоги, реєстр боржників та документи про оплату фактором клієнту за цим договором.
Позивач таких належних доказів суду не надав. Зокрема, не надано доказів фактичного перерахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, не надано інформації банку-емітента щодо належності картки відповідачу та руху коштів по ній. Інші первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували видачу кредиту первісним кредитором саме відповідачу, також відсутні, а також його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.).
За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості, поданого позивачем, та встановити сам факт надання кредиту і наявність чи відсутність заборгованості за кредитним договором.
Позивач не надав до суду належних доказів щодо належності відповідної платіжної картки відповідачу, а також не витребував відповідної інформації у банку.

По-друге. Стосовно стягнення з відповідача процентів за користування коштами, зазначаю наступне.
Відповідно до Кредитного договору, денна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Однак, згідно з ч.5ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5% є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням викладеного, вважаю, неправомірність нарахування та стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку розміру денної процентної ставки 1,5%.
По-третє. Щодо стягнення штрафу (пені).
Стосовно вимоги про стягнення 12 800,00 грн - суми заборгованості за пенею (штраф), я не погоджуюся з наведеними аргументами щодо обґрунтованості цих вимог з наступних підстав.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Цим же законом Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 61 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Тобто, законодавець передбачив, що під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 пункт 61 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» виключено та внесено зміни до пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на дату укладення кредитного договору»), у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом «Про, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом «Про, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц.
Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Проте, зміни до п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України ні законом № 3498-ІХ,ні будь-яким іншим законом не вносились.
Із системного аналізу приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
З огляду на вищезазначене, я переконаний, що стягнена заборгованість по за пенею (штрафами), нарахована Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №23819-06/2024 від 21.06.2024 р. у розмірі 12800 грн. грн. підлягала списанню.
По-четверте. Що стосується витрат на надання професійної правничої допомоги.
Як слідує з Договору про надання правової допомоги № 010-25 від 26.02.2025 між адвокатом Колесніковою І.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» був укладений Договір про надання правової допомоги. Згідно п. 3.2 Договору клієнт оплачує адвокату послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвоката протягом 10 днів з дня прийняття рішення суду першої інстанції. Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Колеснікова І.О. та Акту прийому-передачі наданих послуг вартість підготовки позовної заяви в даній справі становить 7000 гривень.
Оцінюючи розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката (7000 грн.) по цій справі на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору по малозначній справі, а також з огляду на розумну необхідність судових витрат (7000 грн.) позивача для цієї конкретної справи, я вважаю неспівмірним та завищеним розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 7000 грн. з урахуванням незначної складності справи; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни позову.
Крім того, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Враховуючи наведене, я вважаю, що суд не може стягнути з відповідача можливі понесені позивачем витрати в майбутньому.
Отже, всупереч вимогам закону позивачем не надано доказу оплати послуг адвоката в даній справі (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.).
Таким чином, вважаю необґрунтованим покладення на мене витрат на правничу допомогу позивача, оскільки витрати не доведені належними доказами, не підтверджені документально, а також є непропорційними, завищеними та необґрунтованими з огляду на характер і складність справи.
Судом встановлено, що 21.06.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач/Позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23819-06/2024 (далі - Договір).
30.10.2024 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 23819-06/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі - Позивач), що підтверджується договором факторингу, актом приймання –передачі документації боржників яка перелічена в Таблиці №1 цього акту, розрахунком заборгованості по кредиту який вчинено директором ТОВ «Стар Файненс Груп».
Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 6400 гривень.
У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 21.06.2024 р. Дата погашення кредиту 19.10.2024 р..
Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом.
У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1.5% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
У п.5.3. у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених графіком платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості- на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий ( платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. 
У п.5.3.1 у випадку прострочення клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до термінів, встановлених графіком платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості- на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий ( платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. 
У випадку , коли сума кредиту не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту.
У випадку , коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру половини суми кредиту.
Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149 - 50xx - xxxx - 3002 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Видача кредиту Відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (надалі- Сайт Товариства). (п. 2.2. Кредитного договору).
У п. 2.3 Кредитного договору зазначено, що для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме - Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (Інформація на сайті Товариства).
За результатом ознайомлення з наведеною інформацією на сайті Товариства Клієнт на калькуляторі обирає необхідну суму кредиту та строк платежу за кредитом, який є розрахунковим періодом для побудування графіку платежів, після чого переходить до створення Особистого кабінету (п. 2.4. Кредитного договору)
У п. 2.5 Кредитного договору зазначено, що для створення Особистого кабінету Клієнт на Сайті товариства вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс-повідомлення, або приймає вхідний дзвінок від Товариства з одноразовим кодом та підтверджує відповідну дію.
Після входу (авторизації) до Особистого кабінету, Клієнт, для отримання кредиту, заповнює Заявку -Анкету (надалі - Заявка). (п. 2.6. Кредитного договору).
У п. 2.13 Кредитного договору зазначено, що у випадку успішного проходження ідентифікації та верифікації Клієнту підтверджується можливість оформлення кредиту та Товариство Клієнту в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови.
Перед укладенням Договору про надання фінансового кредиту Товариство надає Клієнту інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій Товариства з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається Товариством Клієнту за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою в Законі України «Про споживче кредитування», у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Клієнт, натискаючи кнопку «Погоджую», підтверджує ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту (який підписується Клієнтом у порядку п.2.17 цього Договору), Заявкою, проектом договору про надання фінансового кредиту. (п. 2.14. Кредитного договору).
У п. 2.15. Кредитного договору зазначено, що Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитися від пропозиції.
Згідно з п. 2.16. Кредитного договору у випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого Клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий Одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Клієнт вводить у відповідне поле.
Відповідно до п. 2.17. Кредитного договору введенням коду на Сайті Товариства Клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) Товариства на укладення Кредитного договору (електронний підпис Клієнта накладається на оригінал Договору). Будь-які інші документи (паспорт споживчого кредиту, заяви, звернення, повідомлення, копії документів, інше), пов`язані з укладенням та виконанням Кредитного договору, Клієнт може підписати одним із способів: накладанням електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором або, у випадку надсилання документів в паперовому вигляді, - власноручним підписом.
Згідно з п. 5.3. Договору у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу:
• в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет Клієнта.
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту.
Згідно додатку №1 до вказаного договору зазначено графік платів по якому відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1920 грн. 10.07.2024 , 30.07.2024, 19.08.2024, 08.09.2024, 28.09.2024 , 18.10.2024 , а всього 11520 грн. процентів за користування кредитом та сплатити суму кредиту 6400 грн. 18.10.2024 року. У разі своєчасного та належного виконання клієнтом п.1.4.2 договору сума першого платежу клієнта за договором з урахуванням знижки складає 12.80 грн. та внесення першого платежу у вказаному розмірі буде вважатись повною та належною сплатою першого платежу за договором.
Факт перерахування коштів за договором №23819-06/2024 від 21.06.2024 р. підтверджується квитанцією про зарахування №431447669 від 21.06.2024 р., з якої вбачається, що 21.06.2024 р. через систему ІРау платником ТОВ STARFINANCEGROUPLLC, Код ЄДРПОУ: 44022416 було перераховано 6400 грн. на картку 4149 - 50хх - хххх - 3002, реквізити якої було надано Відповідачем як власної карти в п.8 договору з назвою реквізити та підписи сторін. Також підтверджується інформацією АТ « Райффайзен Банк» від 12.03.2026 року про належність банківської картки відповідачу та зарахування переказу 6400 грн. на картку.
При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору.
У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на веб-сайті Позивача в мережі Інтернет https://starfin.com.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Примірний договір про надання фінансового кредиту та Правила надання коштів у позику ТОВ «Стар Файненс Груп» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://starfin.com.ua у розділі Інформація.
Ці правила, а також примірний договір є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Таким чином, Кредитний договір №23819-06/2024 був підписаний 21.06.2024 р.
https://starfin.com.ua шляхом введення одноразового ідентифікатора Ш2302 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет .
Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 21.06.2024 р. на платіжну картку 4149 - 50хх - хххх - 3002, що підтверджується квитанцією про зарахування №431447669 від 21.06.2024 р. 
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ч. 13. Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ст. 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Позивач надає копію укладеного Кредитного договору в електронному вигляді засвідченого належним чином.
Таким чином, між Кредитором та Відповідачем було укладено Кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості.
Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» 
2. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.
7. Інформація, наведена у паспорті споживчого кредиту, викладається шрифтом одного розміру і типу та в одному форматі друку. За бажанням споживача зазначена інформація може бути надана йому на належному йому електронному носії інформації або електронною поштою.
Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем такої інформації, у тому числі шляхом її друкування шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону тощо.
12. У разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом.
Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення.
Відповідно до ст.11 ч.7 Закону України «Про споживче кредитування» 
7. Будь-які пропозиції кредитодавця про зміну умов договору про споживчий кредит, визначених частиною першою статті 12 цього Закону (окрім зміни змінюваної процентної ставки), повинні здійснюватися шляхом направлення кредитодавцем споживачу повідомлення в такий спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення. Умова договору про надання споживачеві пропозицій про зміну зазначених умов договору іншим чином, ніж таким, що дає можливість встановити дату відправлення повідомлення, є нікчемною.
Відповідно до ст.8ч.5 ЗУ « Про споживче кредитування» , максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до ст.12ч.5,7 ЗУ « Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. 
Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно п.17 розділу 4 « Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ« Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 % ( це період з 24.12.2023 по 22.04.2024 року );
протягом наступних 120 днів - 1,5 %. ( це період з 23.04.2024 по 20.08.2024 року)
Відповідно до ст.6 ЦК України:
1. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
2. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
3. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ст.627 ЦК України:
1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
2. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст.215 ЦК України:
1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ст.216ч.1 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
В ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» і п.17 розділу 4 « Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ« Про споживче кредитування» не зазначено конкретно про нікчемність умов договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні яка більша 1.% з 21.08.2024 року . І з положень ст. 12ч.7 ; 11 ч.7 ЗУ « Про споживче кредитування» вбачається які конкретно умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Позивач не заявляла вимог про визнання недійсною умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5% з 21.08.2024 року по 19.10.2024 року і тому умови договору є такими, що відповідають свободі договору так як не зазначено згідно термінології в ЗУ « Про споживче кредитування»  про заборону умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні яка більша 1% і  обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства не випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами так як позичені кошти не належать до бюджетних коштів України та враховуючи наявність інших фінансових установ які надають споживчі кредити на умовах свободи договору. 
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором №23819-06/2024 становить 28800 гривень, яка складається з:
6400 грн. - заборгованість за кредитом;
9600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами так як відповідач своєчасного та належно виконав п.1.4.2 договору і суму першого платежу клієнта за договором яка з урахуванням знижки складає 12.80 грн. сплати і вважається повною та належною сплатою першого платежу за договором.
12800 грн. - сума заборгованості за штрафами яка нарахована 31.07.2024, 20.08.2024, 9.09.2024, 29.09.2024, 19.10.2024 року в розмірі 1920 грн. , що дорівнює розміру несплачених відсотків за користування кредитом згідно умов договору .
15.03.2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Пункт 6-1розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" виключено на підставі Закону № 3498-ІХ від 22.11.2023 року , та пунктом 6 даного розділу встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Таким чином, штраф в розмірі 12800 грн., який було нарахована за умовами договору, укладеного 21.06.2024 р. (після тридцятого дня з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ), підлягає стягненню з відповідача.
Посилання відповідача на те, що зміни до п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України ні законом № 3498-ІХ,ні будь-яким іншим законом не вносились, а тому із системного аналізу приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі не відповідає положенням ст.1054ч.3 ЦК України, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом яким є Закон України "Про споживче кредитування" з відповідними змінами.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору.
30.10.2024 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 23819-06/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі - Позивач), що підтверджується договором факторингу, актом приймання –передачі документації боржників яка перелічена в Таблиці №1 цього акту, розрахунком заборгованості по кредиту який вчинено директором ТОВ «Стар Файненс Груп» на вказану суму 28800 гривень .
Згідно п.6.2.1 договору факторингу клієнт передає, а фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Згідно п.6.2.2 договору факторингу для підтвердження дійсності прав вимоги , що відступається, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором. 
Згідно ст.1077 ЦК України передбачено:
1. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
2. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно ст.1078 ЦК України передбачено:
1. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивач по договору факторингу набув право грошової вимоги до відповідача за Договором №23819-06/2024 яка становить 28800 гривень і яка складається з:
6400 грн. - заборгованість за кредитом;
9600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами;
12800 грн. - сума заборгованості за штрафами.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1, ст.133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи .
Відповідно до п.1, ч.3, ст.133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України
1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з п. 3.2. Договору про надання правової допомоги №010-25 від 26.02.2025 року клієнт оплачує Адвокату послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвоката протягом 10 днів з дня прийняття рішення суду першої інстанції. Якщо після направлення адвокатом позовної заяви до суду, було врегульовано спір між Клієнтом та боржником клієнта, вважається, що Адвокат надав послуги у повному обсязі по конкретній справі.
Розмір витрат Позивача на професійну правничу допомогу становить 7000 грн., що підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Колесніковою І.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги №010-25 від 26.02.2025 року.
Посилання представника відповідача , що всупереч вимогам закону позивачем не надано доказу оплати послуг адвоката в даній справі (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.) не відповідає 137 ч.2п.1 ЦПК України, що в розмір витрат на правничу допомогу адвоката входить згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів що обсягу наданих послу і виконаних робіт та їх вартості , не тільки сума витрат , що сплачена, а і та сума витрат яка підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Посилання представника відповідача , що витрати на професійну правничу допомогу є непропорційними, завищеними та необґрунтованими з огляду на характер і складність справи не доведено представником відповідача відповідно до положень ст.137ч.6 ЦПК України так як не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.
А тому, враховуючи вище зазначене позов слід задоволити та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»,( ЄДРПОУ: 41240530, розташованою за адресою 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 10), заборгованість станом на 06.03.2025 року за Договором №23819-06/2024 від 21.06.2024 р. у розмірі 28800 гривень, яка складається з: 6400 грн. - заборгованість за кредитом; 9600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 12800 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами), а також стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В короткому тексті рішення суду зазначено , що повний текст рішення буде складено 02.04.2026. Повний текст рішення складено 07.04.2026 року у звязку з колегіальним розглядом іншої справи. Керуючись ст. ст. 11, 13, 15, 16, 509, 525, 526, 543, 549, 550, 554, 572, 583, 585, 589, 590, 610-612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, статтями 1-3, 12-14, 21 Закону України «Про споживче кредитування», ст.76, 81,263-265, 273 ч.4 ЦПК України, суд,- 
вирішив:

Позов задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»,( ЄДРПОУ: 41240530, розташованою за адресою 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 10), заборгованість станом на 06.03.2025 року за Договором №23819-06/2024 від 21.06.2024 р. у розмірі 28800 гривень, яка складається з: 6400 грн. - заборгованість за кредитом; 9600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 12800 грн. - сума заборгованості за штрафами, а також стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України. 
Повний текст рішення складено 07.04.2026 року. 
Суддя: В.І. Кириченко