ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/464/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

13.01.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – ГУ ПФУ в Чернігівській області) щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області для повернення сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 31 000,00 грн; 
зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області подання про повернення йому сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 31 000,00 грн. 
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки він придбав житло вперше, то він не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розумінні абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР), тому відповідач безпідставно відмовив в підготовці та оформленні подання до Управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про повернення сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 31 000, 00 грн.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 19.01.2026 позовну ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовних вимог та вказує, що позивач не надав ПФУ в Чернігівській області передбачені законодавством документи на підтвердження того, що він придбав житло вперше, тому воно правомірно надано позивачу відмову у підготовці та направленні подання до Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області для повернення сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки останнім не підтверджено того, що житло ним придбавається вперше.
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.10.2025 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 3 100 000, 00 грн.
Згідно із пунктом 4.3 цього договору збір на обов`язкове пенсійне страхування, оплата якого передбачена Законом № 400/97-ВР , покупцем внесений, а саме – 31 000, 00 грн.
Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 посвідчено Костюк Ю.В. – приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу; зареєстровано в реєстрі за № 7187.
Оплата позивачем зору на обов`язкове пенсійне страхування у розмірі 31 000, 00 грн також підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції від 17.10.2025 № ПЗ424360.
Згідно інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира з ідентифікатором об`єкта в 01.3124127.5152254.20240501.56.1253.94; номер відомостей про речове право: 61945281; опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 73.1, житлова площа (кв.м): 40; адреса: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 7187, виданий 17.10.2025, видавник: Костюк Ю.В., приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 81397373 від 17.10.2025 14:12:39, приватний нотаріус ОСОБА_2 , Чернігівський міський нотаріальний округ.
21.11.2025 позивач звертався до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою, в якій просив сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області подання про повернення - ОСОБА_1 , сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 31 000, 00 грн відповідно до квитанції від 17.10.2025 № П3424360.
ГУ ПФУ в Чернігівській області листом від 08.12.2025 № 14841-14991/К-05/8-2500/25 залишив вказану заяву без задоволення, у зв`язку з тим, що позивачем до звернення подано не повний пакет документів, який передбачений положеннями підпункту «в» пункту 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі – Порядок № 1740), зокрема, відсутні довідки про невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду з усіх місць проживання за період з 1992 року по дату укладення договору купівлі-продажу, що в свою чергу не підтверджує факт придбання житла вперше; крім того, не надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. А відтак не дозволяє зробити висновок про помилковість (безпідставність) сплати збору при посвідченні договору.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області для повернення сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 31 000,00 грн, звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів. 
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом № 400/97-ВР.
Згідно з положеннями абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання Закону № 400/97-ВР регулює Порядок № 1740 (далі – Порядок № 1740), зі змінами, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (далі – постанова № 866), яка набрала чинності 26.09.2020.
Згідно з положеннями пунктів 15-2, 15-3 Порядку № 1740 (у редакції постанови № 866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд зазначає, що аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що з 26.09.2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. У зазначених положеннях пункту 15-2 Порядку № 1740 (в редакції постанови № 866) деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не успадковувала його). Тобто, під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його успадкування.
Зі змісту пункту 15-2 Порядку № 1740 вбачається, що з 26.09.2020 фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.
За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 340/3681/24.
У справі, яка розглядається судом встановлено, що ані під час посвідчення договору в нотаріуса, ні під час звернення до відповідача із заявою щодо повернення помилково сплаченого збору позивач не подавав відповідні документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду - довідки з місць проживання (після 1992 року) та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Наведене свідчить, що відмовляючи у підготовці подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідач діяв правомірно та у визначений законодавством спосіб.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права та висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тож, беручи до уваги встановлені у справі обставини та норми, якими врегульовані спірні правовідносини, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Окрім того, суд зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення – це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). 
Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Марія ДУБІНА