ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" березня 2026 р. Справа№ 911/1798/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Алданової С.О. 
Євсікова О.О. 

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Сиротін Д.В. (в режимі відеоконференції) 
від відповідача: Цепляєв С.В.
від третьої особи: Кравчук М.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Авен-Єзєр»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.12.2025 про залишення позову без розгляду
у справі №911/1798/25 (суддя Ейвазова А.Р.) 
за позовом Приватного підприємства «Авен-Єзєр»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 
про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року Приватне підприємство «Авен-Єзєр» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» про стягнення 366 818,05 грн в рахунок відшкодування збитків у вигляді витрат на відновлення транспортного засобу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій є працівник відповідача - ОСОБА_1 , 08.09.2022 пошкоджено його рухоме майно - транспортний засіб марки «Lexus RX 300», д.н.з. НОМЕР_1 , а сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 177 400 грн не покрила завдані збитки у вигляді витрат на відновлення такого майна (т. 1, а.с. 1-6).
Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав норми статей 16, 1187, 1192, 1194 ЦК України.

Короткий зміст заперечень відповідача

16.06.2025 відповідач подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити частково, стягнувши на користь позивача франшизу у розмірі 2 600,00 грн, а в іншій частині позову - відмовити. Відповідач посилається на те, що позивач вдруге звертається до відповідача з даним позовом, водночас, під час розгляду справи №911/89/23 надавав інші докази, тому є певні сумніви у їх справжності та достовірності, оскільки вони з`явилися через три роки після ДТП. Також зазначив про фактичні матеріальні збитки, завдані власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, на теперішній час не встановлені. (т.1 а.с.85-87).

Короткий зміст судового рішення що оскаржується 

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2025 позов суд залишив без розгляду.
Ухвалу, з посиланням на ч. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 226 ГПК України мотивовано тим, що представник позивач не з`явився в судове засідання 19.11.2025, позивач не повідомив про причини неявки свого представника та не подав заяву про проведення судового засідання за відсутності його представника. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач в особі представника Сиротіна Д.В., повноваження якого підтверджені ордером від 26.12.2024 АІ №1801771 (т. 1, а.с. 8), повідомлений про оголошення перерви в судовому засіданні до 15:30 год. 19.11.2025, оскільки приймав участь у судовому засіданні 03.11.2025 в режимі відеоконференції. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2025, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судове прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права.
А саме апелянт посилається на те, що:
- суд формально застосував положення ч. 4 ст. 202, ч.1 ст.226 ГПК України, в той час, як були підстави для застосуванням п. 1 ч. 3 ст. 202 цього Кодексу та ухвалив рішення по суті спору. Представник позивача не з`явився тільки в останнє судове засідання 19.11.2025, водночас у судовому засіданні 03.11.2025 були заслухані сторони та досліджені докази; 
- суд не врахував висновки Об`єднаної палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17.03.2023 у справі №910/17906/21 та підійшов до ситуації занадто формально;
- суд не визнавав явку у судове засідання обов`язковою, а до початку підготовчого засідання представник позивача подав заяву про проведення судового засідання без його участі, разом з цим від відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог. 19.11. 2025 відповідач та третя особа подали заяви про розгляд справи без їх участі, що також не враховано судом в контексті можливості розглянути справу по суті;
- 19.11.2025 представник позивача не зміг приєднатися на зв`язок із судом у зв`язку з відсутністю енергозабезпечення, про що намагався проінформувати суд по телефону, зокрема про наявність технічних проблем, водночас його дзвінки були відхилені, хоча раніше секретар або помічник судді завжди телефонували представнику позивача та у телефонному режимі повідомляли його про технічні проблеми. 

Правова позиція щодо апеляційної скарги інших учасників справи

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що у судове засідання 19.11.2025 представник позивача ПП «Авен-Єзєр» не з`явився та не приєднався до відеоконференції на запрошення суду; клопотань про відкладення судового засідання та заяв про розгляд справи за відсутності представника позивача суд від позивача не отримував; про причини неявки представника позивача суд не повідомив. Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом. Таким чином суд першої інстанції дійшов законного на наш погляд висновку про залишення позову без розгляду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Владимиренко С.В.
Після надходження матеріалів справи до суду, на підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1798/25. 
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Авен-Єзєр» на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.12.2025 у справі № 911/1798/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 04.03.2026. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в письмовій формі до 25.02.2026 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 25.02.2026 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 04.03.2026 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні 04.03.2026 заперечили проти доводів апелянта та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу у даній справі скасувати, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції 

У травні 2025 року Приватне підприємство «Авен-Єзєр» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» про стягнення 366 818,05 грн в рахунок відшкодування збитків у вигляді витрат на відновлення транспортного засобу.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2025 відкрито провадження у справі за відповідним позовом. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ). Зобов`язано позивача надати докази направлення копії позовної заяви з додатками залученій третій особі. Призначено проведення підготовчого засідання на 09.07.2025 о 14:30 год. Визнано явку сторін обов`язковою. Встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позов, а третій особі - для подання пояснень щодо позову та відзиву (т. 1, а.с. 67-70).
09.07.2025 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з неможливістю забезпечити виконання вимог ч.1 ст.222 ГПК України в частині повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу та проведення засідання в режимі відеоконференції з причин відсутності електропостачання, про що складено акт від 10.07.2025 (т.1 а.с.180).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2025 призначено підготовче засідання на 18.07.2025 о 11:45 год. (т. 1, а.с. 176). 
18.07.2025 судом прийнято ухвали, занесені до протоколу підготовчого засідання (т. 1, а.с.191-194) з підстав, наведених в ухвалі від 20.08.2025 (т.1 а.с.229-234), якими: прийнято відповідь на відзив та встановлено відповідачу строк для подання заперечення; оголошено перерву для розгляду заявлених клопотань до 12:32 год. У зазначений час суд не зміг продовжити підготовче засідання у зв`язку з технічними причинами, а саме неможливістю фіксування судового процесу за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/ (через збій системи), що призвело до неможливості забезпечити виконання вимог ч. 1 ст. 222 ГПК України в частині повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та продовження засідання в режимі відеоконференції, про що складено акт від 18.07.2025 (т. 1, а.с. 194а). 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2025: продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; призначено підготовче засідання на 20.08.2025 о 14:00 год. (т. 1, а.с. 195-196). 
20.08.2025 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву, у якій просив проводити підготовче засідання, призначене на 20.08.2025, без участі його представника, у зв`язку з неможливістю його участі (т.1 а.с.219).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.08.2025: 
- частково задоволено клопотання ТОВ «Вінницька будівельна компанія» про витребування доказів (вх.№9370/25 від 03.07.2025);
- витребувано у АТ «Креді Агріколь Банк» інформацію щодо отримання ТОВ «Саміт Моторз Україна» від ПП «Авен-Єзєр» грошових коштів у жовтні-грудні 2022 року з призначенням платежу «сплата за ремонт……», «сплата за послуги ремонту….», «оплата за запчастини…» або іншим подібним призначення (зокрема, відповідно до платіжних документів від: 23.09.2022 №273 на суму 100 000 грн, 04.10.2022 №295 на суму 100 000 грн, 04.10.2022 №296 на суму 100 000 грн, 25.10.2022 №311 на суму 4 263,61грн, 25.10.2022 №312 на суму 100 000 грн, 25.10.2022 №313 на суму 100 000 грн, 25.10.2022 №314 на суму 25 970,33 грн, 20.12.2022 №376 на суму 7 762,67 грн, 22.12.2022 №9 на суму 6 221,44 грн або інших); 
- витребувано у ТОВ «Саміт Моторз Україна»: докази виконання у жовтні-грудні 2022 ремонтних робіт автомобіля «LEXUS RX 300» 2018 виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/шасі НОМЕР_2 на замовлення ПП «Авен-Єзер» (акти виконаних робі/послуг та передання/прийняття автомобіля від: 26.10.2022 №24391; 26.10.2022 №24392, 23.12.2022 №29172; 23.12.2022 №29173 або інших); 
- зобов`язано витребувані документи подати до суду в строк до 05.09.2025;
- роз`яснено АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Саміт Моторз Україна» наслідки не виконання вимог ухвали суду;
- оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17:00 08.09.2025 та визнано явку учасників справи обов`язковою. 
08.09.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ейвазової А.Р. на лікарняному.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2025 призначено судове засідання на 29.09.2025 о 15:20 год. (т. 1, а.с. 27). 
29.09.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з неможливістю забезпечити виконання вимог ч. 1 ст. 222 ГПК України в частині повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу та проведення засідання в режимі відеоконференції з причин відсутності доступу до мережі Інтернет, про що складено акт від 29.09.2025 (т. 2, а.с. 49).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2025: призначено підготовче засідання на 15.10.2025 о 15:30; визнано явку учасників справи обов`язковою (т.2 а.с.50-51).
15.10.2025 судом постановлено ухвалу, що занесена до протоколу підготовчого засідання, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2025 о 16:20 (т.2 а.с.69-73). 
03.11.2025 судом прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання (т.2 а.с.74-76), якими: запропоновано відповідачу надати заяву про визнання позову в частині в належній формі; оголошено перерву в судовому засіданні до 15:30 год. 19.11.2025.
У судове засідання 19.11.2025 представник позивача не з`явився та не приєднався до відеоконференції на запрошення суду; клопотань про відкладення судового засідання та заяв про розгляд справи за відсутності представника позивача суд від позивача не отримував; про причини неявки представника позивач суд не повідомив. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2025 суд залишив позов без розгляду.
Ухвалу, з посиланням на ч.4 ст. 202, .4 ч.1 ст. 226 ГПК України мотивовано тим, що представник позивач не з`явився в судове засідання 19.11.2025, позивач не повідомив про причини неявки свого представника та не подав заяву про проведення судового засідання за відсутності його представника. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач в особі представника Сиротіна Д.В., повноваження якого підтверджені ордером від 26.12.2024 АІ №1801771 (т. 1, а.с. 8), повідомлений про оголошення перерви в судовому засіданні до 15:30 год. 19.11.2025, оскільки приймав участь у судовому засіданні 03.11.2025 в режимі відеоконференції. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції 

За результатами апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскарженої ухвали у зв`язку із помилковим застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права. З цього приводу колегія зазначає таке.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, та конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Реалізація конституційних прав на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження судового рішення здійснюється відповідно до процесуальних норм, зокрема ГПК України.
За змістом частини третьої статті 2 ГПК України основними принципами господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.
Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку (частина сьома статті 4 ГПК України)
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).
За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
У частині другій статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (пункт 2).
За змістом наведених вище норм у поєднанні з приписами статті 201 ГПК України господарський суд після відкриття судового засідання має надати оцінку усім відомим йому обставинам і причинам неявки учасників справи, відтак вирішити питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи з дотриманням балансу процесуальних гарантій розумності строків розгляду справи судом та забезпечення прав особи на судовий захист і участь у своїй справі, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом.
З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів, що тягне систематичне відключення енергопостачання.
Згідно ч. 1 ст. 197 ГПК України, учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Суд, який забезпечує проведення відеоконференції, перевіряє явку і встановлює особи тих, хто з`явився, а також перевіряє повноваження представників. (ч. 7 ст. 197 ГПК України). 
Відповідно до ч. 9 ст. 197 ГПК України, відеоконференція, в якій беруть участь учасники судового процесу, їх представники, фіксується судом, який розглядає справу, за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції долучаються до матеріалів справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (далі - Положення).
Згідно п. 51 цього Положення, у разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції секретар судового засідання засобами підсистеми ЄСІТС забезпечує ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі та технічний запис судового засідання.
У випадку використання підсистеми відеоконференцзв`язку для здійснення фіксування судових засідань, що проводяться без застосування режиму відеоконференції, секретар судового засідання засобами підсистеми ЄСІТС забезпечує ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі та технічний запис судового засідання.
Згідно ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Разом з цим згідно п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 223 ГПК України (серед іншого) у протоколі судового засідання зазначаються назва процесуальної дії та час вчинення процесуальної дії.
Виходячи зі змісту цієї норми, у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи секретар судового засідання мав би зазначити у протоколі судового засідання дані про те, що суд вчиняв необхідні технічні дії щодо налагодження зв`язку з позивачем, а у разі неможливості налагодити зв`язок з технічних або інших причин, які виникли або з боку суду, або з боку сторони у справі, яка за ухвалою суду приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на виконання вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 223 ГПК України зафіксувати цю процесуальну дію та час її здійснення у протоколі судового засідання. Це є необхідним зважаючи на те, що у разі неявки усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. (ч. 3 ст. 222 ГПК України). 

Щодо доводів апеляційної скарги позивача 

Згідно матеріалів справи що розглядається, протокол судового засідання від 19.11.2025 містить інформації про те, що судом були вичинені дії щодо забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а саме о 15:31:27 та о 15:32:49, тобто з різницею у одну хвилину, представник позивача був запрошений судом до відеоконференції, водночас його система була «Офлайн», тобто представник позивача не зміг приєднатися. Після чого головуючий суддя оголосив про закінчення судового засідання. (т. 2 а.с.105-106).
Так само до участі у справі в режимі відеоконференції не зміг приєднатися представник відповідача, оскільки відеозв`язку з Вінницьким районним судом Вінницької області також був відсутній. (т. 2, а.с. 106) 
Колегія зазначає, що враховуючи регулярні провітряні тривоги та відключення енергопостачання, у тому числі поза межами графіка відключень, ситуація, коли учасник справи не може приєднатися до відеозв`язку з технічних причин, є досить поширеною. Дії господарського суду в такому разі регламентуються Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 197, а також відповідним Положенням про порядок функціонування ЄСІТС.
Згідно з ч. 5 ст. 197 ГПК України, ризики неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду (технічні недоліки зв`язку, перебої з інтернетом, несправність обладнання у позивача) несе сам учасник.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам колегія вважає, що у цьому конкретному випадку суд не вчинив дій щодо з`ясування причин неможливості позивачем приєднатися до відеоконференцзв`язку, адже в умовах воєнного стану, регулярних повітряних тривог, відключення енергопостачання (у тому числі поза межами графіку відключень) можливі технічні проблеми у роботі інтернету. У разі об`єктивної неможливості встановити зазначене, суд керуючись статтями 202 та 216 ГПК України, мав би зафіксувати цю процесуальну дію у протоколі судового засідання, та уникаючи надмірного формалізму постановити ухвалу про відкладення розгляду справи або оголосити перерву.
Окрім того, як вже зазначено, відповідно до протоколу судового засідання від 19.11.2025, в ході судового засідання о 15:31:27 та о 15:32:49, тобто з різницею у одну хвилину, представник позивача буз запрошений до відеоконференції, представник позивача не зміг приєднатися та його система була «Офлайн». Матеріали справи не містять інформації про те, що секретар судового засідання здійснив, як це зазвичай відбувається, комунікацію через месенджери/телефон безпосередньо перед засіданням, щоб уточнити причину відсутності представника позивача "в мережі". Також, цьому представнику не було надано резервний час: 10-15 хвилин, поки учасник перезавантажить обладнання. Інформації про вчинення зазначених дій протокол судового засідання не містить (т. 2, а.с.105-106). 
В цьому контексті, суд звертає увагу на доводи апелянта про те, що він 19.11.2025 двічі телефонував за відомим номером телефону судді, розміщеному на сайті господарського суду, зокрема о 15:25 год. та 15:29 год., однак дзвінок був відхилений, що він підтверджує доданим до апеляційної скарги скріншотом з телефону позивача.
Також слушними є доводи відповідача щодо обставин відкладення розгляду справи з технічних причин. Відповідно до матеріалів справи судові засідання неодноразово відкладалися, у тому числі з технічних проблем, що виникали не з вини позивача. Так розгляд справи не відбувся: 09.07.2024 (технічні причини); 18.07.2025 (засідання не продовжено у зв`язку із технічними причини); 08.07.2025 (суддя перебувала на лікарняному); 29.09.2025 (технічні причини). Разом з тим єдиний випадок, пов`язаний з технічними труднощами позивача щодо налагодження інтернетзв`язку у період відсутності енергопостачання, став причиною залишення його позову без розгляду.
Надаючи правову оцінку переліченим обставинам колегія зазначає, що відповідні процесуальні норми повинні враховуватися судом крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.
Зважаючи на викладене, колегія вважає помилковими ухвалення судового рішення про залишення позову без розгляду у зв`язку з нез`явленням представника позивача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
З урахуванням обставин цієї справи, зокрема щодо неможливості з`явлення представника позивача у судове засідання через технічні проблеми слід було застосовувати з урахуванням надзвичайної ситуації, яка склалася в даному випадку, з дотриманням гарантій прав особи на участь у розгляді її справи.
Окрім викладеного колегія зазначає таке.
Відповідно до частини 4 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Порядок постановлення судових рішень господарським судом регламентується Розділом III (статті 232-236) Господарського процесуального кодексу України. Це чітко визначена процедура, яка має на меті гарантувати законність та об`єктивність судового рішення.
Відповідно до протоколу судового засідання від 19.11.2025, після з`ясування наявності заяв та (або) клопотань головуючий суддя закрив судове засідання. У цьому протоколі відсутня інформація про те, що суддя перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у тому числі щодо наслідків неявки позивача у судове засідання. У протоколі не відображено, що суд визначив іншу дату проголошення судового рішення, яким завершується розгляд справи. Разом з тим оскаржена ухвала суду про залишення позову без розгляду датована 12.12.2025, а матеріали справи не містять даних про те, що на цей день призначалося судове засідання. Протокол судового засідання від 12.12.2025 в матеріалах справи відсутній. (т. 2, а.с. 105- 107)
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам колегія наголошує, що ухвала про залишення позову без розгляду - це судове рішення, яким завершується розгляд справи, отже вона повинна бути постановлена в межах судового засідання, про яке повідомлені сторони. Наведене суперечить принципам гласності, відкритості та процедурним нормам винесення ухвал, порушує принцип юридичної визначеності та право особи на участь у судовому розгляді.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що встановлені обставини обмеження права сторони на участь у судовому розгляді справи є достатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження у справі передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з неповним дотриманням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта. 

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.12.2025 у справі №911/1798/25 скасувати.
Справу передати до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 
Повний текст постанови складено та підписано, - 03.04.2026. 

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков