Єдиний унікальний номер 317/4428/25
Провадження № 2/317/109/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Качана А.В.
за участі:
секретаря судового засідання Герман В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.
27.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено Договір «Автопакет» № 06/2007/1922Фап, відповідно до якого відповідач отримав кредит на загальну суму 14556 доларів США 53 центи зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,65% річних з кінцевим терміном повернення 20.08.2014.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2012 року по цивільній справі №0810/385/2012 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, позов ВАТ «КБ «НАДРА» задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 148375 гривень 41 копійка. 
Зазначає, що судове рішення відповідачем досі не виконано. Заборгованість, яка була визначена і встановлена до стягнення на користь банку згідно судового рішення, не була повернута/не сплачена відповідачем, а отже має місце тривале порушення зобов`язання з повернення кредитору грошових коштів.
В подальшому, 08.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» на підставі Договору № GL3N315356 про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., за реєстровим № 576, придбало у ПАТ «КБ «НАДРА» права вимоги щодо відповідача за Кредитним договором.
Таким чином, з 08 травня 2020 року новим кредитором відносно відповідача є ТОВ «ФК «Факторінгс», яке набуло всіх прав попереднього кредитора – ПАТ «КБ «НАДРА» відповідно до Договору відступлення.
Зазначає, що заборгованість відповідача (згідно судового рішення), у розмірі 148375 гривень 41 копійка, дотепер залишається непогашеною, у зв`язку із чим позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних, що є особливою мірою відповідальності відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму 148375,41 грн., яка була визначена і встановлена до стягнення з відповідача згідно з рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2012 року по цивільній справі №0810/385/2012 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за період 02.04.2017 до 23.02.2022 включно.
Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати за ст. 625 Цивільного кодексу України, загальний розмір яких становить 93755,82 грн., з яких: 3 відсотки річних – 21805,09 грн., інфляційні втрати (інфляційне нарахування) – 71950,73 грн.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача – адвокат Лещенко Н.П. проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. 
Відповідач заперечує щодо наявності будь якої заборгованості перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором на загальну суму 148375 грн. 41 коп. згідно рішення суду, що набрало юридичної чинності 11.02.2014. 
Зазначає, що вищевказана заборгованість була погашена відповідачем і відносно відповідача завершено виконавче провадження.
Оскільки позовна давність спливла щодо основної заборгованості, позовна давність спливла також до вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат як додаткової вимоги.
Посилається на неправильний розрахунок суми або періоду нарахування.
Звертає увагу суду, що позивачем пропущено строки позовної давності.
Стверджує, що позивач не надав суду достатніх доказів наявності заборгованості відповідача, відсутні документи, що підтверджують факт прострочення платежів відповідачем та переходу права вимоги від ТОВ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Факторінгс».
Враховуючи вищевикладене, вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволенню в повному обсязі.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач не надав жодного доказу підтвердження сплати заборгованості за рішенням суду та заперечує проти закінчення строку позовної давності.
08.09.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 06.10.2025.
02.10.2025 відповідач подав до суду заяву про відкладення підготовчого засідання для підготовки та подачі відзиву на позовну заяву.
06.10.2025 заяву відповідача задоволено, підготовче засідання відкладено на 27.10.2025.
27.10.2025 відповідач подав до суду заяву про відкладення підготовчого засідання для звернення за правовою допомогою та просив продовжити строк для подачі відзиву.
27.10.2025 заява відповідача задоволена, підготовче засідання відкладено на 13.11.2025.
07.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву. 
10.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив.
10.11.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про витребування доказів.
13.11.2025 ухвалою Запорізького районного суд Запорізької області заяву представника позивача задоволено, витребувано з Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)документ (постанову) на підставі якого було закінчено (завершено) виконавче провадження № 54655405, відкритого на підставі виконавчого документа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та інформацію про залишок заборгованості за виконавчим документом в межах виконавчого провадження № 54655405, відкритого на підставі виконавчого документа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». Підготовче засідання відкладено.
30.01.2026 з Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання ухвали суду надійшла запитувана інформація. 
02.02.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2026.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. 
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначив, що факт отримання кредиту у ВАТ КБ «Надра» не заперечує, вважає, що борг погасив проте надати докази не може. Зазначив, що про рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2012 йому було відомо та він виконав його через виконавчу службу. Зазначив, що вважав що в його заборгованість по кредитному договору відсутня, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2012 виконане. 
Просив справу розглянути на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
27.08.2007 між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний Договір «Автопакет» № 06/2007/1922Фап, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 14556 доларів США 53 центи. (а.с. 17-20).
Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2012 у справі 0810/385/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ Надра заборгованість за кредитним договором № 06/2007/1922Фап у сумі 148375,41 грн. (а.с. 21).
08.05.2022 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N315356, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., за реєстровим № 576 (а.с. 11-12).
Відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги № GL3N315356 від 08.05.2022 ПАТ «КБ «Надра» відступає відповідачу ТОВ «ФК «Факторінгс» належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги до позичальників (боржників) зазначених у додатку 1, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб до яких перейшли обов`язки.
Відповідно пункту 95 Додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги № GL3N315356 від 08.05.2022 «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/ поручителів/ заставодавців/ Дебіторів за такими договорами» до позивача ТОВ «ФК «Факторінгс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 06/2007/1922Фап від 27.08.2007.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зазначеними доказами спростовується твердження представника відповідача про відсутність доказів переходу права вимоги від ТОВ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Факторінгс».
Отже, судом встановлено, що позивач ТОВ «ФК «Факторінгс» набув право вимоги за кредитним договором № 06/2007/1922Фап від 27.08.2007, заборгованість за яким стягнута з відповідача Запорізьким районним судом Запорізької області від 22.05.2012 по справі № 0810/385/2012 у сумі 148375,41 грн.
Відповідно до відповіді Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.01.2026 (а.с.128), на примусовому виконанні у Запорізькому відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі по тексту - Відділ) перебувало виконавче провадження № 54655405 з примусового виконання виконавчого листа № 0810/385/2012, виданого 24.01.2017 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ комерційний банк "Надра" суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 148375,41 грн. (Дата відкриття - 08.09.2017). У межах ВП №54655405 стягнень з боржника не проводилося.
31.05.2018 у межах ВП №54655405 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п .2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 у ВП № 54655405 вбачається, що виконавчий лист № 0810/385/2012, виданий 24.01.2017 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ "Надра" суми заборгованості за кредитним договором 148375,41 грн. повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке за законом може бути звернено стягнення.
Дослідивши зазначену відповідь відділу держаної виконавчої служби та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, враховуючи те, що позивачем не надано жодного доказу про виконання рішення суду, суд приходить до висновку про те, що наразі заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2012 у справі 0810/385/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 06/2007/1922Фап у сумі 148375,41 грн. не виконано.
За вказаних обставин спростовуються твердження представника відповідача та відповідача ОСОБА_1 про відсутність будь якої заборгованості перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором на загальну суму 148375 грн. 41 коп. згідно рішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних та інфляційні витрати не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних та інфляційні витрати входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. 
Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року в справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року (справа № 916/190/18) зазначено, що «чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу».
Відповідно до розрахунку позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму 148375 гривень 41 копійка, яка була визначена і встановлена до стягнення з відповідача згідно з рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2012 року по цивільній справі №0810/385/2012, за період 02.04.2017 до 23.02.2022 включно.
Розглядаючи питання про застосування строків позовної давності, про яке зазначав у відзиві представник відповідача суд приходить до наступних висновків. 
Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
За приписами статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Аналіз змісту статей 256, 257 та 261 Цивільного кодексу України в їх сукупності і взаємозв`язку дозволяє зробити висновок, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. 
Отже початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX. 
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. 
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 
Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер. 
Таким чином, з 02.04.2017 трирічний строк позовної давності, визначений ЦК України, не може вважатися пропущеними чи закінченими до моменту припинення дії воєнного стану в Україні.
Наведене спростовує доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущено строки позовної давності.
Як вбачається з розрахунку доданого до позовної заяви, позивач за період з 02.04.2017 до 23.02.2022 включно нараховує до стягнення з відповідача 3 відсотки річних – 21805,09 грн. та інфляційні втрати (інфляційне нарахування) – 71950,73 грн.
Перевіривши зазначений розрахунок суд приходить до висновку, що такий розрахунок здійснений вірно. При цьому суд критично відноситься до того, що представник відповідача, зазначивши у відзиві на позов про невірність такого розрахунку не надав ні зустрічного розрахунку ні зазначив у чому полягає неправильність розрахунку.
Отже, встановивши, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Факторінгс» 3 % річних та інфляційних втрат за період з 02.04.2017 до 23.02.2022 включно (на підставі ст. 625 ЦК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи досліджені судом докази та встановлені обставини справи, наявність простроченого грошового зобов`язання відповідача, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Також суд ураховує, що відповідач не надав суду доказів на спростування встановлених судом обставин.
З огляду на наведене, позов ТОВ «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 про стягнення 3 відсотків річних у сумі 21805,09 грн. та інфляційних втрат (інфляційне нарахування) у сумі 71950,73 грн. за період з 02.04.2017 до 23.02.2022 включно – підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 16).
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 626, 628 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат – задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (код ЄДРПОУ 40298218) 3% річних та інфляційні втрати за ст. 625 Цивільного кодексу України, загальний розмір яких становить 93755 грн. 82 коп. (дев`яносто три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять гривень 82 копійки), з яких: 3 відсотки річних – 21805 грн. 09 коп., інфляційні втрати (інфляційне нарахування) – 71950 грн. 73 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (код ЄДРПОУ 40298218) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). 
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс»: код у ЄДРПОУ 40298218, адреса: 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, буд. 15-А.
Представник позивача: Огородник Тарас Леонідович, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник відповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 . 

Суддя          А.В. Качан