Справа № 211/3319/26
Провадження № 2/211/3885/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

24 квітня 2026 року 

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого судді Костенко Є.К.,
за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2026 року в провадження судді надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідач по справі є батьком їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Раніше на підставі судового рішення з відповідача стягувалися аліменти на утримання їх двох дітей. На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім та навчається на 3-курсі Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» і буде навчатись до 30.06.2027. ОСОБА_1 повністю забезпечує дитину всім необхідним для навчання та життя, однак самотужки вона не в змозі забезпечити сина, тому потребує допомоги від батька дитини. Зважаючи на викладене, просить стягнути з відповідача на користь сина аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.
Ухвалою суду від 31.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Заперечує проти стягнення на користь сина 1/6 частки доходів відповідача, оскільки син стипендію не отримує, хоча вчиться зараз через воєнний стан онлайн, але на денній формі, тому ніде не працює, зареєстрований за адресою батька, але проживає постійно з нею, зазначає, що мати відповідача хоча і є пенсіонеркою, але фактично продовжує працювати завідувачем бібліотеки, а сам відповідач має ще і не офіційний приробіток, але приховує ці доходи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити частково. Зазначає, що син навчається на денній формі навчання, а тому повинен отримувати стипендію. Крім того, звертає увагу, що продовжує сплачувати позивачу аліменти на утримання молодшого сина, заборгованості не має. Відповідач вказує на те, що має постійне місце роботи, дохід складається виключно з заробітної плати, він проживає разом з непрацездатною матір`ю (пенсіонеркою) тому сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги. З огляду на зазначене, не заперечує щодо стягнення з нього на утримання ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 від його доходів.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 січня 2008 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №101.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою особою, якій не виповнилось 23 роки, навчається на 3 курсі Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» за спеціальністю Теплоенергетика на денній формі навчання на бюджеті з 01.09.2023, термін навчання до 30.06.2027, що підтверджується довідкою від 16.03.2026 №126/01-08. ОСОБА_3 23 роки виповниться 12.01.2031.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За змістом ч. 1ст. 183 СК України при винесенні рішення частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує вартість: навчання, навчального обладнання та матеріалів, харчування, послуг проїзду пасажирського транспорту та інші витрати, які позивач сплачує при навчанні дитини.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.
Згіднозі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд вказує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.
Тобто конструкцією ст. 199 СК України передбачено саме можливість батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, він офіційно працевлаштований, отримує щомісячну заробітну плату, яка за останні 6 місяців склала 111797, 59 грн, з якої утримано аліменти у розмірі 23180,01 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.04.2026 №38.
Доказів на підтвердження того, що відповідач має ще інше місце роботи позивач надати не змогла.
Також, факт регулярної сплати аліментів підтверджено звітом про здійснення відрахувань та виплат, з якого вбачається що з заробітної плати відповідача до 12.01.2026 стягувалися аліменти у розмірі 1/3 його доходів, а з 13.01.2026 – 1/6 його доходів.
Крім того, відповідач стверджує, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, але відомостей про її доходи, як і про підтвердження факту проживання разом з нею суду не надає.
Разом із цим судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Технологічний фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» на бюджеті, позивач на питання суду повідомила, що степендію він не отримує, але навчається онлайн, тому, на думку суду, має можливість у разі наявності бажання працювати на умовах неповної зайнятості та отримувати власні доходи.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платнка аліментів порівняно із становищем одержувача аліментів.
Враховуючи вищезазначене, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, беручи до уваги, що на теперішній час відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання молодшого сина у розмірі 1/6 частки його доходів, суд вважає,що стягнення аліментів на старшу дитину у розмірі 1/4 частки доходів відповідача поставить дітей у різне майнове становище, тому доходить висновку про можливість частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнути аліменти з відповідача на користь сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України).
Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.4,10,12,18,19,42,81,82,141,263-265 ЦПК України, ст. ст.180-182,183,191,199,200 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини на період навчання, в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 березня 2026 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, код суду 26371308) судовий збір в сумі 1331 грн. (одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 24.04.2026.

Суддя Костенко Є. К