Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/167/26 Головуючий у суді І-ї інстанції МАКСИМОВИЧ І. В. 
Категорія - 172-20 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року. м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2026, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такелажника такелажного відділення такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 
визнано винним за ст.172-20 ч.3 КУпАП і накладенно стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 15 діб
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2026 ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 23.01.2026 близько 12 год. 00 хв.. будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, такелажник такелажного відділення такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 перебував на військовій службі поблизу технічної споруди №3 військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, у зв`язку із чим щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 56 від 02 лютого 2026 року. Рішення суду мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 56 від 02.02.2026, в якому також містяться письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3-5); актом службового розслідування від 30.01.2026 (а.с.6-12); військовим квитком серія НОМЕР_2 від 28.10.2024 (а.с. 15-20); витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2025 №101 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу (а.с.27); актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 №5 від 23.01.2026 (а.с.28).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, винесеною без з`ясування всіх обставин подій. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності, мотивуючи тим, що постанову суду є незаконною та необґрунтованою. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений командиром військової частини НОМЕР_1 є недопустимим доказом. Текст його пояснень у протоколі є друкованим та не відповідає його фактичним письмовим поясненням. Протокол складений зацікавленою особою. Крім того, у постанові вказано неправильно його рік народження. Також відсутня відеофіксація правопорушення. Акт огляду та прилад «Алко Фор» 507 викликають сумніви, оскільки йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку. Крім того, зазначає що порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції розглянув справу без його участі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: 
-протокол про адміністративне правопорушення № 56 від 02 лютого 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 23 січня 2026 року перебував на військовій службі поблизу технічної споруди №3 військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в якому також містяться письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3-5); 
-актом службового розслідування від 30.01.2026 (а.с.6-12), в якому також містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;
- актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 №5 від 23.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 23 січня 2026 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,54 % проміле(а.с.28).
Аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів вини останнього у вчиненні правопорушення є необґрунтованими.
Як вбачається зі змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол №5 про військове адміністративне правопорушення від 02 лютого 2026 року, складений командиром ВЧ НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 . Під час складання протоколу були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 надав пояснення, а також засвідчили підпис у протоколі.
Сумнівів у зацікавленості чи упередженості вказаних свідків немає, пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами, засвідчені їхніми власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.
Зауважень до протоколу у відповідних графах ОСОБА_1 не зазначено.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині є необґрунтованими.
Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість свідків або будь-яку зацікавленість командира військової частини НОМЕР_1 у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол був складений з порушеннями, оскільки відсутня відеофіксація огляду, а тому зазначене свідчить про недопустимість доказів, - є безпідставними, оскільки ч.6 ст.266-1 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він визнає свою вину, пройшов огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому, ані ОСОБА_1 , ані вказані свідки будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду не мали.
Апеляційний суд зазначає, що виходячи з вимог ч.6 ст.266-1 КУпАП, уповноважена посадова особа у разі неможливості застосування спеціального технічного засобу відеозапису може проводити огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.
Враховуючи те, що огляд на стан сп`яніння був проведений в присутності свідків, тому відеофіксація не застосовувалася.
Вказівка апелянта на відсутність у справі документів щодо сертифікації приладу «Алко Фор» 507 та його повірки не є слушними, оскільки перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, проте ОСОБА_1 будь-яких запитань з цього приводу заявлено не було та в протоколі не зазначено.
Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта, що його підписи проставлені у документах не відповідають реальному його підпису. Наведені апелянтом міркування, щодо різних підписів, носять суб`єктивний характер, стороною захисту не надано до апеляційного суду жодного доказу на підтвердження своїх доводів.
Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 підписаний складений щодо нього протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і також підписано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння №5 від 23.01.2026.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що наявні в справі докази сфальсифіковані, суду не надано.
Крім того, розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Більш того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді, шляхом подання апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, доводи апеляційної скарги не містять будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.
Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, як військовослужбовець, перебував у місці дислокації підрозділу з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого стану, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України, місцевий суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП обґрунтовано призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.
В той же час, під час апеляційного розгляду встановлено, що в постанові судді допущено помилку у вступній та резолютивній частині, де дата народження ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки як убачається з матеріалів справи, а саме з копії паспорта, копії військового квитка ОСОБА_1 , дата народження останнього дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не є безумовною підставою для скасування постанови місцевого суду, а є підставою для її зміни, так як суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи, встановив, що суд дійсно помилково вказав неправильну лише дату, а не рік народження.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову в зазначеній вище частині на підставі ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2026 щодо ОСОБА_1 змінити, зазначивши у вступній та резолютивній частині дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 », як помилково вказано у постанові суду.
В решті постанову суду залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: