ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/802/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/7481/25 Категорія: 304090000 	Левчук О.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді секретар  	Сіренко Ю. В., Новіков О. М. Широкова Г.К.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2026 (повний текст складено 16.01.2026, суддя в суді першої інстанції Левчук О. О.) у цивільній справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до  ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, 

в с т а н о в и в :

у листопаді 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101708702724144 від 23.02.2024 у розмірі 99641,22 грн станом на 06.11.2025, яка складається із заборгованості за кредитом 48635,22 грн, за відсотками 38009,32 грн, пені 12996,68 грн, а також судові витрати, мотивуючи про те, що  ОСОБА_2 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору відсотками та пенею банк порушує питання в даній справі.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2026 позов задоволено з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про невиконання позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені по кредиту, представник відповідача ОСОБА_1 подала 20.02.2026 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в зазначеній частині та новим рішенням відповідні позовні вимоги про стягнення пені відхилити, мотивуючи про законодавче обмеження, введене п.18 ЦК України, щодо нарахування пені на час воєнного стану в країні.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» просив суд апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Ураховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги представника відповідача, предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені по кредиту за прострочення позичальником виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що згідно укладеного договору № ABH0CT155101708702724144 від 23.02.2024 ОСОБА_2 , як позичальник отримала від позивача АТ «Акцент-Банк» кредит у розмірі 60000,00 грн, строком на 60 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до Умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.
Згідно Умов договору, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.
Однак відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує.
Відповідно до виписки по кредиту заборгованість ОСОБА_2 становить 99641,22 грн станом на 05.11.2025 (а.с. 14-15).
Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредиту станом на 06.11.2025 складає 99641,22 грн та складається з такого: за кредитом 48635,22 грн, за процентами 38009,32 грн, за пенею 12966,68 грн (а.с.12-12 на звороті).
Для стягнення зазначеної суми кредитного боргу з позичальника позивач звернувся до суду з позовними вимогами у цій справі.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Крім того, згідно приписів пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник, зокрема звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже вказаними правовими нормами передбачено заборону нарахування позичальнику за кредитним договором у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування пені за прострочення виконання кредитних зобов`язань.
Воєнний стан в Україні введено 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та він продовжує діяти і на даний момент.
За обставин даної справи пеню відповідачу було нараховано за період часу з 24.06.2024 по 06.11.2025 (а.с.12).
Таким чином, оскільки відповідачу у справі нараховано пеню за порушення виконання грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором № ABH0CT155101708702724144 від 23.02.2024 у період дії воєнного стану в державі, щодо чого наявна заборона за вимогами пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач у поданій апеляційній скарзі обґрунтовано вказав про протиправність відповідних позовних вимог у задоволенні яких слід відмовити за безпідставністю.
Відтак аргументи скаржника у даній справі знайшли підтвердження при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2026 у даній справі в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені слід скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права (пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), та прийняти постанову про відхилення вказаних позовних вимог, а також скасувати в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.
Отже подана представником відповідача апеляційна скарга підлягає до задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (щодо судових витрат позивача) – 87% чи до відхиленої частини (щодо судових витрат відповідача) – 13% за розгляд справи судом першої інстанції з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 2107,48 грн судового збору, за апеляційний перегляд справи з позивача на користь відповідача слід стягнути 472,36 грн судового збору.
На підставі приписів ч.10 ст.141 ЦПК України після взаємозаліку стягуваних сум судового збору остаточно слід стягнути за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій з відповідача на користь позивача 1635,12 грн судового збору. 
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2026 у даній цивільній справі – скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.
Позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до  ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості по пені за кредитним договором № ABH0CT155101708702724144 від 23.02.2024 – відхилити.
Остаточно визначити суму стягнення з  ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором № ABH0CT155101708702724144 від 23.02.2024 у розмірі 86 644,54 грн.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» 1635,12 грн судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2026 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 24.03. 2026.

Суддя-доповідач

Судді