Справа № 579/106/26
1-кп/579/103/26 

В И Р О К 
і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області 

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярославець Кролевецького району Сумської області, громадянина України, не одруженого, з професійно -технічною освітою, не працюючою , військовозобов`язаного, зареєстрованого за місцем проживання та проживаючого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , не судимого, -
- за ч. 1 ст. 369 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:
У відповідності до посадових інструкцій інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області майора поліції ОСОБА_5 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області сержанта поліції ОСОБА_6 їх завданнями, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання, у межах компетенції, заходів для їх усунення; вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вживання заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, складання протоколів про адміністративні правопорушення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймання рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; здійснення перевірки осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами даних МВС та Національної поліції на предмет перебування їх у розшуку, зокрема під час документування правопорушень; вживання заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; взаємодія з іншими структурними підрозділами поліції, що беруть участь у забезпеченні публічної безпеки та порядку, а також з громадськими формуваннями з охорони громадського порядку.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» 
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як поліцейські, є представниками держави, законні вимоги яких є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. При виконанні покладених на них обов`язків поліцейські керуються законом, діють в його межах і підпорядковуються своєму безпосередньому та прямому керівнику.
Відповідно до статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КупАП) уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені частиною першою статті 130 цього Кодексу.
Таким чином, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області майор поліції ОСОБА_5 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області сержант поліції ОСОБА_6 є представниками влади – працівниками правоохоронного органу, і, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки до ст. 364 КК України, - службовими особами.
Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення кримінального чи адміністративного правопорушення. Якщо є необхідність здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення та ін.
Відповідно до плану розрахунку нарядів відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції ї Головного Управління Національної поліції в Сумській області (далі - ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області) затвердженого 30.11.2024 т.в.о. начальником ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, 01.12.2024 о 08 год. на добове чергування заступив інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області майор поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області сержант поліції ОСОБА_6 , які несли службу у форменому одязі зі знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, на автомобілі марки «Рено» моделі «Дастер» державний номер « НОМЕР_1 ». 
В ході добового чергування вказані працівники ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснювали реагування на заяви та повідомлення громадян, охорону публічного порядку та нагляд за дорожнім рухом.
Під час здійснення патрулювання о 20:14 годині, на вулиці Профспілковій поблизу домогосподарства № 46, у місті Кролевець, Конотопського району, Сумської області, було зупинено транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2121 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.
Під час складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водієм ОСОБА_7 о 20:28 годині 01.12.2024 запропоновано надати поліцейському СРПП ВП №1(м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 30000 гривень, за не вчинення працівником поліції відносно нього дій з використанням наданої працівнику поліції влади, а саме: не складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, не притягнення до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України. 
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено , що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд у справі в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу. 
Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_4 доказаний повністю .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив пропозицію неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючими обставинами покарання суд визнає повне визнання вини, щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин вперше, за місцем проживання характеризується позитивно. 
Обтяжуючою обставиною покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. 
Виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає можливо без ізоляції від суспільства та враховуючи наявність декількох вищевикладених обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставину, що обтяжує покарання, особу винного, його майновий стан, суд, вважає можливим призначити йому покарання ближче до мінімальної межі передбаченої санкцією ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу , оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, покарання у виді штрафу в межах санкції закону буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з обмеженням чи позбавленням волі . 
Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання, з застосуванням ст. 69 КК України .
Згідно ст. 1 КК України Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 1-2 ст. 50 КК України), а згідно ч. 1-2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на ці положення закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК України, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права; це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Таким чином, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою, як зазначалось вище, є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення, зокрема про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України).
У виключних випадках кримінальний закон передбачає можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, але лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тобто, призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної норми, можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно ч. 1 та/або ч. 2 ст. 66 КК України та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення ст. 66 і 69 КК України, згідно яких підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час та після його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.
Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знизили чи мали б знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Суд врахував дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення, наявність пом`якшуючих обставин, однак не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає за необхідне запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати. 
Речові докази по справі, визнані постановою слідчого від 18 грудня 2024 року два диски для лазерних систем зчитування, зберігати в матеріалах кримінального провадження Конотопської окружної прокуратури відповідно до ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,- 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 
Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати. 
Речові докази по справі, визнані постановою слідчого від 18 грудня 2024 року два диски для лазерних систем зчитування, зберігати в матеріалах кримінального провадження Конотопської окружної прокуратури. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя	  	ОСОБА_1