ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/34510/25
Провадження № 33/820/130/26
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника Цапіва І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
За постановою суду, ОСОБА_1 18.11.2025 о 08 год. 12 хв. по Львівському шосе, 31/1 в м.Хмельницькому, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що фактично не був поінформований про дату та час розгляду справи.
Зазначає, що огляд обмежився експрес – тестуванням, без проведення повноцінного підтверджуючого лабораторного дослідження, що суперечить п.8 розділу ІІІ Інструкції; у другий набір біологічних зразків було відібрано виключно сечу, без забору крові, за відсутності будь – яких медичних проти показів або його відмови, що суперечить п.9 розділу ІІІ Інструкції; процедура маркування та забезпечення безперервності збереження зразків не гарантувала їх ідентичність та цілісність.
Посилається на те, що інші докази не підтверджують стану сп`яніння, мають похідний характер, а судом не досліджено дотримання процедури та не перевірено допустимість доказів.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Цапіва І.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновлення, а апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.
Так, притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, у зв`язку з чим, дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №516414, направленням на огляд на стан наркотичного сп`яніння, висновком закладу охорони здоров`я КНП «ХОЗНПД» ХОР, згідно з яким ОСОБА_1 18.11.2025 перебував в стані наркотичного сп`яніння (канабіс), відеозаписом з місця події. 
Статтею 266 КУпАП передбачено зокрема порядок проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п.8 розділу ІІІ вказаної інструкції огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Крім того, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Однак, відповідно до наявних у матеріалах справи документів, повторне підтверджуюче дослідження не проводилося.
Згідно відповіді директора КПН «ХОЗЗНПД» ХОР В.Демчука, вбачається, що після отримання позитивного результату лабораторне дослідження біологічних зразків пацієнтів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи в закладі не проводиться через відсутність відповідної сертифікованої апаратури, тому ОСОБА_1 після обстеження швидким тестом з позитивним результатом, лабораторне дослідження не проводилося.
Апеляційний суд зазначає, що відсутність у медичного закладу необхідної сертифікованої апаратури не може бути виправданим відступом від вимог обов`язкової підтверджуючої процедури проведення такого медичного огляду і неналежне матеріально-технічне забезпечення медичного закладу не може також бути підставою для ігнорування судом встановленого нормативно-правового порядку отримання доказів.
Дотримання вимог п.8 абз.2 Інструкції за №1452/735 від 09.11.2015 (із змінами в редакції від 16.05.2025) має імперативний, а не рекомендаційний характер, і передбачає обов`язковість проведення підтверджуючого лабораторного дослідження у разі позитивного результату первинного тестування.
За таких обставин, відсутність підтверджуючого дослідження унеможливлює зробити висновок про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, що в свою чергу виключає в його діях склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Також, згідно з відеозапису ОСОБА_1 , будучи в медичному закладі під час огляду на стан наркотичного сп`яніння наполягав на проведенні аналізу відібраного біоматеріалу сечі з допомогою лабораторного обладнання з метою визначення наявності та можливої концентрації наркотичної речовини. Лабораторне дослідження відібраного в ОСОБА_1 біоматеріалу не проводилося для підтвердження позитивного результату експрес-тестів (а.с.9).
З викладеного апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку, що під час медичного огляду ОСОБА_1 було незаконно відмовлено в проведенні лабораторного дослідження та медичними працівниками були порушені вимоги законодавства щодо проведення обов`язкового лабораторного дослідження біоматеріалу на предмет підтвердження стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .
При цьому, апеляційний суд зазначає, що лише на підставі проведення попереднього тестування біоматеріалу з допомого експрес-тесту в силу законодавчих вимог не можливим є встановлення в особи стану наркотичного сп`яніння.
Оскільки, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, він вважається недійсним.
Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що медичними працівниками було порушено вимоги законодавства щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, що в своїй сукупності ставить під обґрунтований сумнів законність наявного в матеріалах справи медичного висновку №1067 від 18.11.2025, складеного за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та долученого до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №516414 від 18.11.2025 (а.с.1).
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, крізь призму вимог ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані фактичні обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційни суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року відносно  ОСОБА_1 скасувати та на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набира є законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Володимир БАРЧУК