Справа № 357/5085/26
3/357/2036/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олена Гавенко роглянувши об`єднані матеріали справи, що надійшла з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ІНП НОМЕР_1 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП,- 

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №135856, від 23.03.2026, 23.03.2026 близько о 15 год. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство вілднолсно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічного, фізичного та економічного характеру, а саме словесно ображав її та шарпав за одяг, вигоняв з будинку, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №135856, від 23.03.2026, 23.03.2026 близько о 15 год. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство вілднолсно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічного, фізичного та економічного характеру, а саме словесно ображав її та шарпав за одяг, вигоняв з будинку, в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдано шкоди психологічному здоров`ю дитини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. 
ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину не визнав, просив розгляд справи закрити. 
ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що оговорила свого чоловіка, він не вчиняв дії які вона зазначила в поясненнях, просила розгляд справи стосовно нього закрити. 
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення порушення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Так відповідно до ч.2 ст.173-2 КпАП України передбачає, що діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.
За змістом ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали. 
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З досліджених у судовому засіданні протоколів про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 , інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, яке проявилося у вчиненні суперечки з ОСОБА_2 , та вчинення домашнього насильства в присутності малолітньої дитини. Однак працівниками поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 , вчинив інкримінуємі адміністративні правопорушення.
ОСОБА_2 , пояснила що оговорила свого чоловіка ОСОБА_1 , він не вчиняв дії які вона заначила в письмових поясненнях. 
Матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 , за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП вчинив правопорушення.
З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь. 
Відповідно до ст.247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 , у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто.
На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя - 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя	Олена ГАВЕНКО