ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/20406/24 пров. № А/857/10349/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року (суддя- Морська Г.М., ухвалене в м. Львів) у справі № 380/20406/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 26.06.2023 №134150007711 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 21.04.2005 до 15.07.2008 включно відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити пенсію по інвалідності з дати звернення до Пенсійного фонду України 15.05.2023.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 26.06.2023 №134150007711 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 21.04.2005 до 15.07.2008 включно відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та повторно розглянути заяву про призначення пенсії по інвалідності із дати звернення з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволені позову в повному обсязі.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач проходив військову строкову службу: із 21.04.2005 до 10.11.2005 у в/ч НОМЕР_1 ; із 11.11.2005 до 15.07.2008 - контрактну військову службу у в/ч НОМЕР_1 Національній гвардії України; із 26.02.2022 - 06.06.2024 - у військовій частині НОМЕР_2 . 
Позивачу встановлена III група інвалідності, що підтверджується посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни серія НОМЕР_3 . 
Для призначення пенсії по інвалідності, 15.05.2023 позивач звернувся з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду України.
До зави долучив копії: довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, паспорта громадянина України, військового квитка, трудової книжки, виписки з акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності, архівної довідки про нарахування грошового забезпечення за період 11.11.2005 – 15.07.2008. 
Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, заява про призначення (перерахунок, поновлення тощо) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч.5 ст.і 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок, поновлення тощо) або про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні тощо) пенсії. 
За принципом екстериторіальності Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 26.06.2023 №134150007711 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, яке мотивоване наступним: «… За доданими документами до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 21.04.2005 по 15.07.2008, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків. Для зарахування періоду проходження військової служби необхідно надати уточнюючу довідку про грошове забезпечення та про суми страхових внесків…».
Позивач не погодившись із цим рішенням, звернувся до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що з військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_4 слідує, що він 21.04.2005 призваний на строкову військову службу, яку проходив до 10.11.2005. Із 11.11.2005 по 15.07.2008 – проходив військову службу за контрактом.
Аналогічні відомості внесені до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що підтверджується відомістю про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб станом на 25.09.2024, що долучена позивачем до матеріалів справи.
Згідно архівної довідки від 01.05.2023 № 457, виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії України слідує, що ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення за період служби у ВЧ НОМЕР_1 за період з 11.11.2005 до 15.07.2008.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-IV).
Згідно статті 1 Закону України №1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно частини другої вказаної норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.
Статтею 20 Закону України №1058-IV визначено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок невиконання ВЧ НОМЕР_1 обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України він позбавлений належної соціальної захищеності та пенсійного стажу за час військової служби, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування до страхового стажу вказаного періоду військової служби.
Відтак, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, несплата страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду військової служби позивача.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.
Також слід зазначити, що у період 21.04.2005 до 10.11.2005 позивач проходив строкову військову службу.
Згідно ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 N 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідач не заперечував факту проходження позивачем військової служби у спірний період.
З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції првомірно скасовано оскаржуване рішення відповідача.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію, суд звертає увагу на те, що обчислення загального страхового стажу, яке дає особі право на призначення пенсії є прерогативою пенсійного органу і суд не вправі вдаватись до обчислення страхового стажу та призначати пенсію, замінюючи такими діями пенсійний орган. У той же час, при обчисленні загального страхового стажу відповідач зобов`язаний урахувати висновки суду щодо необхідності зарахування чи не зарахування певного стажу до страхового.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та вирішити питання про призначення пенсії по інвалідності з дати звернення із урахуванням висновків суду.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі № 380/20406/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар