Справа № 598/2547/25
провадження № 2/598/189/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"24" квітня 2026 р.   Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін справу за позовом Акціонерного товариства “Акцент-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

встановив:

До суду звернулось АТ “А-Банк” з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Надалі відповідачці було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредтом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 20.12.2025 року заборгованість по даному кредитному договору становить 25611,01 грн., з яких: 20798,51 грн. – заборгованість за кредитом; 4812,50 грн. - заборгованість за процентами. Вищезгаданий борг виник в результаті невиконання ОСОБА_1 обумовлених договором своїх зобов`язань.
Відповідно до відповіді №2160469 від 22.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 22 грудня 2025 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомленням сторін та відповідачці надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.
У відзиві на позов представник відповідачки просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки ОСОБА_1 будь-яких кредитних договорів із АТ «А-Банк» не укладала і ніяких заяв щодо встановлення кредитного ліміту не підписувала. В січні 2021 року отримала банківську картку для виплати їй заробітної плати. Крім зарплати, інші платежі на картку не надходили. У листопада 2023 року вона повністю відмовилась від від послуг «А-Банку» та переїхала на постійне проживання в США. Вважає, що це справа рук шахраїв. 
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідачка кредитними коштами користувалась, а договір підписала за допомогою електронного підпису.
Суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, встановив наступні обставини.
06 лютого 2023 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Також вона підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, однак із даній заяві не зазначено, на яку саме суму вона просила встановити кредитний ліміт (а.с.9-10).
На підтердження надання кредиту до позовної заяви позивачем додано виписку по картці, однак з неї встановлено, що в період з 01 листопада 2023 року по 25 травня 2025 року будь-які операці їпо картці не здійснювались, а лише 25 травня 2025 року з рахунку списано 20000 грн. в той час коли відповідачка перебувала за кордоном. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження заборгованості ОСОБА_1 по кредиту позивачем суду не надано. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Докази подаються сторонами.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. 
Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Суд вважає, що Заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком містить неконкретні умови, оскільки в ній не зазначено, яку суму кредиту відповідачка просить їй надати, а тому не може бути належним доказом на підтвердження укладення кредитного договору. 
Також не зрозуміло, чому банк збільшував розмір кредитування, якщо відповідачка кредитним коштами з 01 листопада 2023 року по 25 травня 2025 року взагалі не користувалась. 
Не зрозумілим є і те, чому банк збільшував розмір кредитування, якщо відповідачка кредитним коштами з 01 листопада 2023 року по 25 травня 2025 року взагалі не користувалась. 
Позивачем не представлено належну довідку про рух коштів по рахунку відповідачки, а в самій позовній заяві не зазначено, який саме кредит було надано відповідачці і взагалі вона містить загальне посилання на законодавство та Умови надання банківських послуг і не містить жодної конкретики щодо укладеного кредитного договору. 
Позивачем також не представлено оригіналу самого електронного договору, хоча відповідачка заперечує його підписання та укладення, що унеможливлює суду встановити його достовірність, цілісність та незмінність, як електронного документа (Постанова КЦС ВС від 4 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23). 
Враховуючи наведене, дослідивши представлені докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. 
На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства “Акцент-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 24 квітня 2026 року.

СУДДЯ        Андрій ЛЕВКІВ