Справа № 206/2231/26
Провадження № 1-кп/206/365/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючий, суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2026 року за №12026042230000235 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Звізда Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, одруженої, має на утримані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має інвалідність з загального захворювання 1 групи, працює на посаді директора філії N? 2 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня N? 16» Дніпровської міської ради, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , була засуджена 06.02.2026 року Самарським районним судом м. Дніпра по ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 4 (чотирьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Виписка з медичної картки стаціонарного хворого є формою первинної облікової документації N? 027/0, котра передбачена наказом МОЗ України N? 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» від 14.02.2012 та є офіційним документом, який складається (заповнюється) лікарем та до якого вносяться відомості визначені пунктами 3-9 Інструкцій, в тому числі вказуються повний клінічний діагноз (п. 6 Інструкції).
У ОСОБА_3 , у невставлений час, але не пізніше 22.08.2025, перебуваючи в службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі приміщення лікарні Філії N? 2 КНІ «МКЛ N? 16» ДМР, за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, 15, виник злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме: внесення в виписку з медичної карти стаціонарного хворого відомостей щодо встановленого у пацієнта ОСОБА_5 фіктивного діагнозу у вигляді «Виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки (фаза загострення)» під час його фіктивної госпіталізації в терапевтичному відділенні в період з 13.08.2025 по 22.08.2025 року.
Так, ОСОБА_3 в період часу з 19.08.2025 по 22.08.2025 рік, більш точний час ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, діючи умисно, достеменно знаючи про те, що ОСОБА_6 фактично не перебував на лікуванні в терапевтичному стаціонарному відділені Філії N? 2 КНП «МКЛ N? 16» ДМР, за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, 15, та останньому нею не діагностовано діагноз «Виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки (фаза загострення)», не будучи лікуючим лікарем ОСОБА_5 , завірила своїм підписом в графі «Лікуючий лікар» офіційний документ - виписку з медичної карти стаціонарного хворого N? 1667/12 від 22.08.2025 року, в якій зазначені неправдиві відомості у вигляді лікування пацієнта ОСОБА_6 в стаціонарному терапевтичному відділені вищевказаної лікарні в період часу з 13.08.2025 по 22.08.2025 року з подальшим визначенням діагнозу «Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки (фаза загострення)».
Своїми умисними діями, що виразилися у підробленні офіційного документа, що видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його в подальшому, іншою особою, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України. 
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_3  надала письмову заяву, складену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3  обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням її та прокурора клопотань, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтею 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення офіційного документа, що видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його в подальшому, іншою особою.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка після вчинення даного кримінального правопорушення була засуджена вироком Самарського районного суду міста Дніпра 06 лютого 2026 р. за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України , на обліку в КП «ДБКЛПД» ДОР» лікарів нарколога та психіатра не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралася.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування було проведено почеркознавчу експертизу № СЕ26-190/Л/3/1 від 19.03.2026, витрати на проведення якої становлять 8664,48 грн., які відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані з проведенням почеркознавчої експертизи № СЕ26-190/Л/3/1 від 19.03.2026 року на користь держави грошові кошти у розмірі 8664 (вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 48 копійок.
Вирок Самарського районного суду міста Дніпра від 06 лютого 2026 року виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його отримання. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_9