ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" квітня 2026 р.	 	Справа № 916/5180/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 42399676),
до: Державного підприємства "Український дитячий центр "МОЛОДА ГВАРДІЯ" (65069, м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 172; код ЄДРПОУ 33636307),
про стягнення 564052,80 грн. 
За участю представників сторін:
від позивача – адвокат Кемінь В.В., довіреність № 151 від 30.12.2025;
від відповідача – не з`явився.
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Український дитячий центр "МОЛОДА ГВАРДІЯ" про стягнення суми заборгованості у розмірі 564052,80 грн, з якої сума основного боргу у розмірі 381934,53 грн, сума пені у розмірі 141531,34 грн, сума 3% річних у розмірі 16678,93 грн та сума інфляційних втрат у розмірі 23908,00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу № 14-8071/24-БО-Т від 27.12.2024.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 справу № 916/5180/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5180/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10.02.2026 об 11:00 год. 
Ухвалою суду від 10.02.2026 закрито підготовче провадження у справі № 916/5180/25. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/5180/25 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2026 о 10:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 12.03.2026 о 10:00 год.
12 березня 2026 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 12.03.2026 призначено судове засідання у справі на 09.04.2026 о 12:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 09.04.2026 о 12:00 год.
Представник відповідача у судове засідання 09.04.2026 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідачів було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Представник позивача у судовому засіданні 09.04.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.
У судовому засіданні 09.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд
ВСТАНОВИВ: 
Матеріали справи свідчать, що 27 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (надалі – постачальник або позивач) та Державним підприємством "Український дитячий центр "МОЛОДА ГВАРДІЯ" (надалі – споживач або відповідач) був укладений Договір постачання природного газу № 14-8071/24-БО-Т (надалі – Договір).
Відповідно до умов п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ (далі – також газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до умов п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, що постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з 01 січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 130,00000 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 Договору).
Положеннями пп. 3.5.1. Договору встановлено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
Згідно з пп. 3.5.2 п. 3.5 Договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС позивач готує та надає відповідачу два примірники акту приймання_передачі за відповідний розрахунковий період (далі також – акт), підписані уповноваженим представником постачальника.
Відповідно до умов пп. 3.5.4. Договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до пп. 3.5.1. Договору, та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність відповідачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору.
Відповідно до умов п. 4.1. Договору ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ – 13658,33 грн, з врахуванням ПДВ за ставкою 20% – 16390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи ? 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, ? 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% ? 27,315 грн, всього з ПДВ ? 163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн.
Умовами п. 5.1. Договору встановлено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Згідно пп. 2.4. п. 6.2. Договору споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу та своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу.
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Даний Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою (за наявності) та діє в частині постачання газу з 01.01.2025 до 30.04.2025 (включно), а в частині розрахунків ? до повного їх виконання (п. 13.1. Договору).
26 лютого 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Державним підприємством "Український дитячий центр "МОЛОДА ГВАРДІЯ" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 14-8071/24-БО-Т від 27.12.2024 (надалі – Додаткова угода).
Відповідно до умов п. 1 Додаткової угоди, викладено пункт 2.1. Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" в наступній редакції: Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу з сiчня 2025 року по 30 квiтня 2025 року (включно), в кількості 126,19809 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі також – розрахункові періоди) (тис. куб. м.).
Відповідно до умов п. 2 Додаткової угоди, викладено пункт 4.1. Розділу 4 "Ціна та вартість природного газу" Договору в наступній редакції: "Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ – 13658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ – 16390,00 грн. Крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, – на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 552,167 грн, крім того ПДВ 20% – 110,433 грн, всього з ПДВ – 662,60 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17052,60 грн.".
Відповідно до умов п. 3 Додаткової угоди, викладено пункт 4.3. Розділу 4 "Ціна та вартість природного газу" Договору в наступній редакції: "Загальна вартість цього Договору на дату укладення становить 1793337,96 грн, крім того ПДВ – 358667,59 грн, разом з ПДВ – 2152005,55 грн".
Як зазначає позивач, на виконання умов Договору протягом січня-березня 2025 року передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 1096209,11 грн, що підтверджується актами приймання–передачі природного газу, а саме:
1) Акт приймання-передачі природного газу від 12.02.2025, обсяг переданого газу: 28,75200 тис.м.куб, вартістю 490296,25 грн;
2) Акт приймання-передачі природного газу від 11.03.2025, обсяг переданого газу: 23,21600 тис.м.куб., вартістю 395893,08 грн;
3) Акт приймання-передачі природного газу від 11.04.2025, обсяг переданого газу: 12,31600 тис.м.куб., вартістю 210019,78 грн.
Позивачем направлялись на адресу відповідачу акти приймання-передачі за поставку газу за січень-березень 2025 року, однак відповідач не повернув підписані акти приймання-передачі природного газу за ці періоди.
Отже, в даному випадку обсяги газу за ці періоди встановлюються відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС.
З відповіді на адвокатський запит Оператора ГТС від 20.10.2025 № ТОВВИХ-25-16382 вбачається, що відповідачем (ЕІС – код: 56XO0000ХНО8J004) спожито природний газ з ресурсу позивача в обсягах, які визначені в актах приймання-передачі природного газу за вказаний періоди та які не були підписані відповідачем.
У свою чергу, за поставлений газ відповідач здійснив оплату лише частково, на суму 714274,58 грн, а відтак відповідач не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1. Договору.
Отже, сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за Договором складає 381934,53 грн.
Також у зв`язку з простроченням оплати за поставлений природний газ, позивачем нараховано відповідачу суму пені у розмірі 141531,34 грн, суму 3% річних у розмірі 16678,98 грн та суму інфляційних втрат у розмірі 23908,00 грн. 
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” підлягають задоволенню, з таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено (надалі - ЦК України), що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором поставки природного газу, правове регулювання якого визначено, зокрема, приписами ЦК України, а також Законом України “Про ринок природного газу” та Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Пунктом 28 частини 1 статті 1 Закону України “Про ринок природного газу” встановлено, що постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
Згідно п. 3 розділу І Правил постачання природного газу, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.
Таким чином, договір постачання природного газу № 14-8071/24-БО-Т від 27.12.2024 є належно підставою для виникнення прав і обов`язків у сторін.
Матеріалами справи підтверджується факт включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі та присвоєння EIC-коду споживачу 56XO0000ХНО8J004; постачальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5. Договору).
Згідно з пп. 3.5.2. п. 3.5. Договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Позивач готує та надає відповідачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також – акт), підписані уповноваженим представником постачальника.
В листі ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” № ТОВВИХ-25-16382 від 20.10.2025 “Щодо надання відповіді на адвокатський запит”, за змістом якого повідомлено, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56X30000010610Х був закріплений в реєстрі споживачів постачальника ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (EIC-56X30000010610Х) та надано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з EIC-кодом 56XO0000ХНО8J004.
Акт приймання-передачі за спірний період підписаний тільки позивачем.
Хоча акти приймання-передачі не підписані споживачем, однак вони направлялись останньому на його юридичну та електронну адреси, вказані у тексті Договору, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до пунктів 3.5.3. - 3.5.4. Договору споживач протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язаний повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання. У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору.
У визначений Договором строк споживач не повернув підписані акти приймання-передачі, а також не надав мотивовану відмову від їх підписання, матеріали справи не містять будь-яких заперечень щодо обсягів споживання відповідачем природного газу.
За твердженням позивача, відповідач не сплатив за поставлений газ у січні-березні 2025 року у розмірі 381934,53 грн.
При цьому, суд звертає увагу, що правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823 (Кодекс ГТС).
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Водночас, пунктом 39 частини 1 статті 1 Закону України “Про ринок природного газу”, суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як постачальник та споживач природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Відповідно до п. 11 розділу ІІ Правил постачання природного газу, споживач самостійно контролює власне споживання.
Матеріали справи не містять доказів того, що у відповідача відсутній доступ до Інформаційної платформи.
Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства та Договору, відповідач був обізнаний про обсяг природного газу, який було ним спожито у спірний період.
Відповідачем не спростовано зазначеного вище та достовірності інформаційних показників оператора ГТС (ТОВ “Оператор газотранспортної системи України”), якими підтверджується факт поставки позивачем природного газу відповідачу у спірний період та в зазначеному об`ємі.
Окрім того, умови Договору не ставлять в залежність факт настання строку оплати від обставин отримання та підписання споживачем (відповідачем) актів приймання-передачі природного газу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до положень статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України “Про ринок природного газу” споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Умовами п. 5.1 Договору встановлено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Отже, строк оплати постачання природного газу за актом приймання-передачі природного газу за спірний період є таким, що настав.
Водночас, як встановлено вище, відповідач не здійснив оплату за поставлений природний газ на суму 381934,53 грн. Наявність заборгованості відповідачем не спростовано.
Приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 381934,53 грн є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Стосовно вимог позивача про стягнення суми пені у розмірі 141531,34 грн, суми 3 % річних у розмірі 16678,93 грн та суми інфляційні втрати у розмірі 23908,00 грн, суд дійшов до таких висновків. 
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунки суми пені, суми 3% річних та суми інфляційних втрат (т. 1, а.с. 11-12), вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 141531,34 грн, суми 3 % річних у розмірі 16678,93 грн та суми інфляційні втрати у розмірі 23908,00 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6768,63 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного підприємства "Український дитячий центр "МОЛОДА ГВАРДІЯ" (65069, м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 172; код ЄДРПОУ 33636307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 42399676) суму основного боргу у розмірі 381934,53 грн, суму пені у розмірі 141531,34 грн, суму 3% річних у розмірі 16678,93 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 23908,00 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 6768,63 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 14.04.2026.

Суддя Нікітенко С.В.