Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Справа№200/2853/25 

Донецький окружний адміністративний суд колегією у складі трьох суддів: головуючого судді Христофорова А.Б., суддів Галатіної О.О., Кошкош О.О., розглянувши у загальному провадженні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

До Донецького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Національного банку України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 16.12.2024 №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 16 грудня 2024 року Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України (надалі – Відповідач/ Національного банку України) прийнято рішення №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною” (надалі - Рішення № 21/1763-рк).
Ухвалюючи Рішення № 21/1763-рк, Відповідач зазначив про те, що ним було отримано лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266, про те, що Позивач має паспорт громадянина російської федерації, виданий 23 жовтня 2002 року, який в подальшому був змінений на паспорт громадянина російської федерації у зв`язку із зміною установчих даних на “ ОСОБА_2 ”, виданий 11 лютого 2008 року. Також, в оскаржуваному рішенні, Відповідач зазначає про те, що відповідно до наданої Департаментом захисту національної державності Служби безпеки України копії “Выписки из Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” російської федерації станом на 29 жовтня 2024 року № V-20241029-7972177 Позивач має індивідуальний податковий номер російської федерації.
Представник Позивача вказує, що враховуючи викладене, Відповідач вважає, що до Позивача може бути застосована ознака небездоганної ділової репутації, передбачена пп. 7 п. 350 Глави 25 Розділу IV Положення № 199, у зв`язку із наявністю у нього громадянства держави, що здійснює збройну агресію проти України в значенні, наведеному в статті 1 Закону України «Про оборону України».
Представник позивача не погоджується із спірним рішенням, посилається на приписи Закону України «Про громадянство України», Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 та вказує, що згідно відповіді Державної міграційної служби України від 04.04.2025 з вих. №6.4.-3715/2-25, за наявними обліками ДМС, процедура втрати громадянства України стосовно Позивача не ініціювалася, відповідно подання про втрату вказаною особою громадянства України, до ДМС України не надходило. Вважає, що вказана обставина підтверджує доводи Позивача про відсутність у нього громадянства російської федерації.
Наголошує, що Позивач є виключно громадянином України, про що свідчить наявність у нього паспорту громадянина України з безконтактним носієм № НОМЕР_2 виданого 02 серпня 2023, органом 8037 та РНОКПП НОМЕР_1 . Крім того, зазначає, що лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266 та додані до нього документи не можуть розцінюватися як документи, якими відповідно до вимог пункту 87 Порядку № 215 підтверджується добровільне набуття Позивачем як громадянином України громадянства іншої держави у повнолітньому віці і що внаслідок втрати громадянства України він не стане особою без громадянства.
Отже, представник позивача вважає, що безпосередньо лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266 не може бути достатнім, достовірним, належним та допустимим доказом набуття чи існування у Позивача громадянства іншої держави, без дослідження та аналізу заходів здійснених Відповідачем-2 в порядку визначеному Законом України «Про Службу безпеки України» та Законом України «Про контррозвідувальну діяльність». 
За таких умов, враховуючи наведені вище фактичні обставини, неможливо вважати доведеним наявність у Позивача громадянства російської федерації виключно на підставі листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України та “Выписки из Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” російської федерації станом на 29 жовтня 2024 року № V-20241029-7972177.
З урахуванням викладеного просила задовольнити позовні вимоги і визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 16.12.2024 №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”. 
Відповідач не погодився із адміністративним позовом, представником Відповідача надано до суду відзив, де зазначено, що повноваження Національного банку щодо здійснення нагляду за діяльністю фінансових компаній, зокрема щодо оцінки ділової репутації власників істотної участі небанківської фінансової установи, визначені на законодавчому рівні та є його виключними (дискреційними) повноваженнями, відповідно до приписів Закону України “Про Національний банк України” та Положення про авторизацію надавачів фінансових послуг та умови здійснення ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою Правління Національного банку від 29.12.2023 № 199.
Представник Відповідача вказує, що Згідно з пунктом 371 глави 28 розділу IV Положення № 199 Національний банк має право здійснювати оцінку ділової репутації фізичних осіб також на підставі документів та інформації, отриманих від надавача фінансових послуг, юридичних осіб, фізичних осіб, державних органів, а також з офіційних джерел.
Так, наявність в особи громадянства та/або податкового резидентства та/або місця її постійного проживання в державі, що здійснює/здійснювала збройну агресію проти України в значенні, наведеному в статті 1 Закону України “Про оборону України”, є ознакою небездоганної ділової репутації фізичної особи, пов`язаною з дотриманням закону та публічного порядку, запровадженого Національним банком з 09.10.2022. 
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також поданих ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ” до Національного банку відомостей про структуру власності, власником істотної участі у ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ” є ОСОБА_1 , який опосередковано володіє часткою у розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ”.
Зазначає, що Національний банк отримав лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31.10.2024 № 8/1/3-15266 про те, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина російської федерації, виданий 23.10.2002, який в подальшому був змінений на паспорт громадянина російської федерації у зв`язку із зміною установчих даних на “ ОСОБА_2 ”, виданий 11.02.2008. Також відповідно до наданої СБУ копії “Выписки из Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” російської федерації станом на 29.10.2024 № V-20241029-7972177 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) має індивідуальний податковий номер російської федерації.
Вказує, що відповідно до пункту 374 глави 29 розділу IV Положення № 199 Національний банк у разі виявлення під час оцінки ділової репутації фізичної особи ознаки небездоганної ділової репутації, визначеної в пункті 350 глави 25 розділу IV Положення № 199, визнає ділову репутацію такої особи небездоганною. 
Звертає увагу суду, що зазначена норма є імперативною, тобто Національний банк зобов`язаний визнати ділову репутацію фізичної особи небездоганною, якщо така особа є громадянином держави, що здійснює збройну агресію проти України – російської федерації.
Зазначає, що СБУ було виявлено, зафіксовано та задокументовано у відповідному листі факти, що свідчать про наявність у ОСОБА_1 громадянства російської федерації, а також надано до Національного банку копії витягу із публічного реєстру російської федерації “СПО СК: “АС “Российский паспорт”, що містить в тому числі фото ОСОБА_1 , його персональні дані (дату і місце народження, та іншу інформацію), та виписки із “ ОСОБА_3 государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” стосовно ОСОБА_4 . Отже, Національний банк не використовував припущення щодо можливого громадянства російської федерації у ОСОБА_1 , а опирався на інформацію, яка була підтверджена документами, наданими СБУ. 
Наголошує, що прийняття рішення про визнання ділової репутації власника істотної участі небездоганною, є виключним (дискреційним) повноваженням Національного банку.
На підставі викладеного представник Відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
У відповіді на відзив представник Позивача підтримала адміністративний позов, додатково зазначила, що детальний аналіз листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 № 8/1/3-15266, свідчить про те, що висновок щодо наявності у Позивача громадянства російської федерації був зроблений виключно на підставі огляду двох інтернет- ресурсів:
https://eutoday.net/wp-content/uploads/2024/06/Mирный_Виталий_Валериевич-1.pdf; https://service.nalog.ru/inn.do(доступ до якого обмежений).
Однак, інформація, що в них міститься, не могла надавати Відповідачу переконливих та беззаперечних доказів щодо факту отримання Позивачем громадянства російської федерації. Дані з пошукових російських сервісів, які надані СБУ Відповідачу на підтвердження наявності у Позивача паспорту та коду російської федерації, враховуючи їх неофіційний характер, самі по собі вони не можуть бути достатніми для прийняття будь-якого рішення, яке може мати негативні наслідки для Позивача, без їх належної перевірки. Факт можливого набуття Позивачем громадянства іншої держави вимагав додаткової та ретельної перевірки, тому винесення Відповідачем спірного рішення, за наявності у розпорядженні Відповідача лише листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України, є передчасним.
Крім того, зазначає представник Позивача, дані які були покладені в основу листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 № 8/1/3-15266, не мають обов`язкових реквізитів електронного документа, що виключає можливість їх використання в якості належних та допустимих доказів. 
Представником Відповідача надані до суду заперечення на відповідь на відзив, де підтримана правова позиція, викладена у відзиві на позовну заяву, наголосила, що під час прийняття Рішення № 21/1763-рк Національний банк здійснив комплексну оцінку інформації, отриманої з офіційних джерел, а саме листа СБУ від 31.10.2024 та доданих до нього підтвердних документів, а також наявної у Національного банку інформації, отриманої від ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ” та ОСОБА_1 .
Зауважила, що лист СБУ від 31.10.2024 містить усі необхідні реквізити, які ідентифікують його як офіційний документ, зокрема лист підписаний уповноваженою особою – Першим заступником начальника департаменту – начальником Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності СБУ Анатолієм Лойфом. При цьому додаток до вказаного листа також оформлений належним чином, зокрема акт огляду інтернет ресурсів від 29.10.2024 складений та підписаний уповноваженою особою – консультантом-експертом з (ОП) 3 відділу 1 управління ГУ “І” ДЗНД СБУ майором ОСОБА_5 . Отже, у Національного банку відсутні підстави вважати лист СБУ від 31.10.2024 неналежним і недостовірним доказом. Крім того, розпорядник інформації – СБУ в силу закону зобов`язаний надавати достовірну, точну та повну інформацію.
Вказує, що законодавство України не містить положень, які б уповноважували Національний банк перевіряти надану СБУ інформацію, проте містить імперативну норму, яка встановлює обов`язок для Національного банку визнати ділову репутацію фізичної особи небездоганною за наявності у неї громадянства держави-агресора.
Вважає, що питання оспорювання встановлення факту наявності чи відсутності у Позивача громадянства іншої держави, у тому числі питання джерел походження наданої СБУ інформації про вказаний факт, не є предметом розгляду у даній справі. Отже, Рішення № 21/1763-рк прийнято правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень та з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. 
Представником Відповідача 11.06.2025 року були надані додаткові пояснення із зазначенням обставин та правової позиції, аналогічно викладеної у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, залишено без руху та надано позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду: витягу з реєстру територіальної громади або з Єдиного державного демографічного реєстру про місце реєстрації позивача; документу, який би підтверджував надання правової допомоги позивачу, а саме договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Козловською Діаною Валеріївною.
Ухвалою суду від 12 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів. Повідомлено учасників справи, що проведення підготовчого засідання у справі відбудеться 18 червня 2025 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.
Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 13.05.2025 року визначено: головуючий суддя Христофоров А.Б., склад колегії суддів: Кошкош О.О., Галатіна О.О.
Ухвалою суду від 29 травня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.06.2025 року в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення – відмовлено.
Ухвалою суду від 10 червня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.06.2025 року в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення – відмовлено.
18 червня 2025 року проведення підготовчого судового засідання було відкладено на 08 липня 2025 року на 12.00.
Ухвалами суду від 26.06.2025 року та 04.07.2025 року відмовлено у задоволенні заяв представника позивача та представника відповідача про участь у судовому засіданні, призначеному на 08.07.2025 року в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою суду від 08 липня 2025 року підготовче засідання в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення, – відкладено.
Строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів, та повідомлено учасників справи, що проведення підготовчого засідання у справі відбудеться 12 серпня 2025 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, за адресою: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, буд. 1.
Ухвалами суду від 12.08.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі № 200/2853/25 відмовлено повністю, закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення. Проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 вересня 2025 року на 11 год. 00 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.
До судового засідання 09.09.2025 року об 11.00 год. представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В зв`язку з неявкою представників сторін, розгляд справи по суті відкладено на 09 жовтня 2025 року на 11.00 год.
Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача про участь у судовому засіданні, призначеному на 09.10.2025 року в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення – відмовлено.
До судового засідання 09.10.2025 року об 11.00 год. представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В зв`язку з оголошенням повітряної тривоги та здійснення обстрілу м.Слов`янськ, унаслідок чого суд був вимушений перейти до укриття, розгляд справи по суті відкладено на 05 листопада 2025 року на 14.00 год.
Ухвалою суду від 29.10.2025 року задоволено частково заяву представника відповідача – Національного банку України про участь у судовому засіданні, призначеному на 05.11.2025 року о 14.00 год. в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення. Забезпечено участь представника відповідача – Національного банку України Усенко Ірини Миколаївни у судовому засіданні, яке відбудеться 05 листопада 2025 року о 14 год. 00 хв. по адміністративній справі № 200/2853/25 в режимі відео конференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EASYCON COURT (https://vkz.court.gov.ua).
Ухвалою суду від 03.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача – Козловської Діани Валеріївни про участь у судовому засіданні, призначеному на 05.11.2025 року о 14.00 год. в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою суду від 05.11.2025 року клопотання представника позивача від 03.11.2025 року про зупинення провадження у справі № 200/2853/25 – задоволено. Провадження у справі № 200/2853/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 761/32751/25.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі №200/2853/25 – задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі №200/2853/25 – скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Розгляд справи по суті було призначено на 24.02.2026 року о 10:00, про що сторони було повідомлено повістками.
Ухвалою суду від 18.02.2026 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.02.2026 року та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року у задоволенні клопотання представника позивача - Козловської Діани Валеріївни від 20.02.2026 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції призначеному на 24.02.2026 о 10:00 у справі № 200/2853/25 – відмовлено.
На судове засідання 24 лютого 2026 року сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін.
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України з безконтактним носієм № НОМЕР_2 виданий 02 серпня 2023, органом 8037, РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також, поданих ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ” до Національного банку України відомостей про структуру власності, власником істотної участі у ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ” є Позивач, який опосередковано володіє часткою у розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ”.
Національним банком України отриманий лист від Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України (лист від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266) про те, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина російської федерації, виданий 23 жовтня 2002 року, який в подальшому був змінений на паспорт громадянина російської федерації у зв`язку із зміною установчих даних на “ ОСОБА_2 ”, виданий 11 лютого 2008 року. 
Також відповідно до наданої Департаментом захисту національної державності Служби безпеки України копії “Выписки из Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” російської федерації станом на 29 жовтня 2024 року № V- 20241029-7972177 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) має індивідуальний податковий номер російської федерації.
На підставі отриманої інформації директором Департаменту ліцензування Національного банку, на адресу Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг складено доповідну записку від 13.12.2024 № В/27-0026/157242 щодо наявності у власника істотної участі ТОВ “ФК “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 ознак небездоганної ділової репутації.
16 грудня 2024 року Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України прийнято рішення №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”.
Не погоджуючись із рішенням від 16.12.2024 року №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”, позивач через свого представника звернувся до суду із даним позовом.
Доводи Позивача зводяться до того, що останній вважає, що спірне Рішення № 21/1763-рк є необґрунтованим, оскільки прийнято на підставі листа Служби безпеки України, який, на думку Позивача, не є достатнім, достовірним, належним та допустимим доказом набуття чи існування у нього громадянства іншої держави.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналізуючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно статті 2 Закону України “Про Національний банк України” (далі – Закон про Національний банк) Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 8-1 частини першої статті 7 Закону про Національний банк Національний банк здійснює державне регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі на ринках небанківських фінансових послуг за діяльністю небанківських фінансових установ, інших осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та осіб, які надають супровідні послуги, в межах, визначених Законом України “Про фінансові послуги та фінансові компанії” (далі – Закон про фінансові послуги) та іншими законами України.
Згідно з пунктом другим частини першої статті 22 Закону про фінансові послуги державне регулювання та нагляд за діяльністю з надання фінансових послуг, визначених пунктами 1 – 8 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється Національним банком.
Відповідно до частини першої статті 25 Закону про фінансові послуги нагляд за ринковою поведінкою здійснюється Регулятором з метою захисту прав і законних інтересів клієнтів (у тому числі споживачів), надавачів фінансових та супровідних послуг, забезпечення ефективності ринку фінансових послуг, прозорості та відкритості його функціонування, а також забезпечення функціонування належного конкурентного середовища на ринку фінансових послуг та підвищення довіри до нього. Нагляд за ринковою поведінкою здійснюється Національним банком, зокрема щодо ділової репутації власників істотної участі фінансових установ та керівників надавачів фінансових та супровідних послуг, а також інших кваліфікаційних вимог, встановлених до керівників і працівників надавачів фінансових та супровідних послуг (пункт 6 частини другої цієї статті).
Згідно з частиною шостою статті 40 Закону про фінансові послуги власники істотної участі у фінансовій компанії повинні мати бездоганну ділову репутацію та відповідати іншим вимогам, встановленим нормативно-правовими актами Регулятора.
Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону про фінансові послуги визначено, що ділова репутація – сукупність зібраної Регулятором документально підтвердженої інформації про фізичну або юридичну особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її діяльності вимогам законодавства, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про професійні та управлінські здібності фізичної особи.
Відповідно до підпункту 10 пункту 41 глави 3 розділу ІІ Положення про авторизацію надавачів фінансових послуг та умови здійснення ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою Правління Національного банку від 29.12.2023 № 199 (далі – Положення № 199), юридична особа, яка здійснює діяльність, зазначену в пункті 36 глави 3 розділу II Положення № 199, зокрема діяльність фінансової компанії, протягом усього строку дії ліцензії повинна відповідати, серед інших, вимозі щодо відповідності ділової репутації власників істотної участі небанківської фінансової установи вимогам законів України та Положення № 199. 
Підпунктом 4 пункту 344 глави 24 розділу IV Положення № 199 передбачено, що оцінка ділової репутації власників істотної участі небанківської фінансової установи здійснюється Національним банком протягом усього строку дії ліцензії небанківської фінансової установи на вид діяльності з надання фінансових послуг. 
Згідно з підпунктом 7 пункту 350 глави 25 розділу IV Положення № 199 ознакою небездоганної ділової репутації фізичної особи, пов`язаною з дотриманням законодавства України та публічного порядку, є наявність в особи, зокрема, громадянства держави, що здійснює збройну агресію проти України в значенні, наведеному в статті 1 Закону України “Про оборону України”. Пунктом 380 глави 29 розділу IV Положення № 199 визначено, що Національний банк під час оцінки ділової репутації особи комплексно аналізує інформацію, включаючи отриману під час здійснення нагляду за ринками фінансових послуг. 
Отже, суд погоджується із доводами Відповідача, що повноваження Національного банку щодо здійснення нагляду за діяльністю фінансових компаній, зокрема щодо оцінки ділової репутації власників істотної участі небанківської фінансової установи, визначені на законодавчому рівні та є його виключними (дискреційними) повноваженнями.
Згідно з пунктом 371 глави 28 розділу IV Положення № 199 Національний банк має право здійснювати оцінку ділової репутації фізичних осіб також на підставі документів та інформації, отриманих від надавача фінансових послуг, юридичних осіб, фізичних осіб, державних органів, а також з офіційних джерел.
Відповідно до пункту 374 глави 29 розділу IV Положення № 199 Національний банк у разі виявлення під час оцінки ділової репутації фізичної особи ознаки небездоганної ділової репутації, визначеної в пункті 350 глави 25 розділу IV Положення № 199, визнає ділову репутацію такої особи небездоганною.
У своєму позові, Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 16.12.2024 №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”, оскільки воно прийнято без достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів набуття чи існування у Позивача громадянства іншої держави, а саме на підставі листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 № 8/1/3- 15266. 
Крім того, Позивач вказує, що надана Національному банку інформація, на підставі якої було прийнято Рішення № 21/1763-рк, має “неофіційний характер” та “не може бути достатньою для прийняття будь-якого рішення, яке може мати негативні наслідки для Позивача, без її належної перевірки”, з її змісту “незрозуміло коли, кому, за яких умов і найголовніше ким була надана ця інформація”.
З цього приводу колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пунктів 1, 4 статті 19 Закону України «Про національну безпеку України» Служба безпеки України є державним органом спеціального призначення з правоохоронними функціями, що забезпечує державну безпеку, здійснюючи з неухильним дотриманням прав і свобод людини і громадянина: протидію розвідувально-підривній діяльності проти України; боротьбу з тероризмом; контррозвідувальний захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності, оборонного і науково-технічного потенціалу, кібербезпеки, інформаційної безпеки держави, об`єктів критичної інфраструктури; охорону державної таємниці. Повноваження Служби безпеки України визначаються законодавством України.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про Службу безпеки України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі – Закон України «Про Службу безпеки України»), Служба безпеки України – це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України. Служба безпеки України підпорядкована Президенту України.
Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про Службу безпеки України» до завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.
Положеннями пункту 4 статті 24, пункту 12 частини першої статті 25 Закону України «Про Службу безпеки України» визначено, що Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана здійснювати контррозвідувальні заходи з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України. Службі безпеки України, її органам і співробітникам для виконання покладених на них обов`язків надається право в інтересах контррозвідки і оперативно-розшукової діяльності створювати інформаційні системи та вести оперативний облік в обсязі і порядку, що визначаються завданнями, покладеними на Службу безпеки України цим Законом.
Пунктами 1-3 частини другої статті 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для виконання визначених законом завдань та за наявності підстав, передбачених статтею 6 цього Закону, в ході контррозвідувальної діяльності органи, підрозділи та співробітники Служби безпеки України мають право: здійснювати контррозвідувальний пошук, оперативно-розшукові заходи з використанням оперативних та оперативно-технічних сил і засобів, опитувати осіб за їх згодою, використовувати їх добровільну допомогу; виявляти, фіксувати і документувати гласно і негласно розвідувальні, терористичні та інші посягання на державну безпеку України, вести їх оперативний облік, здійснювати візуальне спостереження в громадських місцях із застосуванням фото-, кіно- і відеозйомки, оптичних та радіоприладів, інших технічних засобів; проводити контррозвідувальні операції та відповідні оперативні і оперативно-технічні заходи з метою попередження, своєчасного виявлення і припинення розвідувально-підривної, терористичної та іншої протиправної діяльності на шкоду державній безпеці України.
Суд не вважає обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу, доводи представника позивача про те, що інформація з інтернет - ресурсів не могла надавати Відповідачу переконливих та беззаперечних доказів щодо факту отримання Позивачем громадянства російської федерації, а дані з пошукових російських сервісів, які надані СБУ Відповідачу на підтвердження наявності у Позивача паспорту та коду російської федерації, враховуючи їх неофіційний характер, самі по собі не можуть бути достатніми для прийняття будь-якого рішення, яке може мати негативні наслідки для Позивача, без їх належної перевірки, оскільки відповідно до покладених на Службу безпеки України завдань щодо попередження, виявлення, припинення та розкриття протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України (частина друга статті 2 Закону України «Про Службу безпеки України»), цей державний орган з правоохоронними функціями наділений необхідним обсягом повноважень, у тому числі в ході контррозвідувальної діяльності (статті 24, 25 Закону України «Про Службу безпеки України», стаття 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність»), які дозволяють йому виявити факт набуття громадянином України громадянства іншої держави.
Зазначені правові висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 3 лютого 2023 року у справі № 0940/1503/18, постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.09.2024 року у справі 990/163/23, від 10.07.2025 року у справі № 990/312/23.
Натомість, в матеріалах справи наявні копії витягу із публічного реєстру російської федерації “СПО СК: “АС “Российский паспорт”, що містить в тому числі фото ОСОБА_1 , його персональні дані (дату і місце народження, та іншу інформацію), та виписки із “Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” стосовно ОСОБА_4 .
У контексті обставин цієї справи суд враховує, що внаслідок агресивної війни російської федерації проти України, масових злочинів проти людяності, воєнних злочинів, вчинення російською федерацією терористичних актів проти України, з лютого 2022 року припинено поштове сполучення між Україною та російською федерацією, а згодом на підставі Закону України від 1 грудня 2022 року № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» офіційно припинено відносини України з російською федерацією та республікою білорусь щодо правової допомоги у цивільних, сімейних та кримінальних справах.
Тобто компетентні органи України позбавлені можливості взаємодіяти з відповідними органами російської федерації, зокрема звертатись із офіційними запитами про надання інформації щодо отримання громадянами України громадянства російської федерації.
Разом із цим у розглядуваній справі відповідач надав докази, які здатні підтримати умовивід щодо існування певної обставини з надзвичайно високим ступенем переконливості, у тому числі, щодо наявності у позивача громадянства російської федерації.
Суд зазначає, що лист СБУ від 31.10.2024 № 8/1/3-15266 містить усі необхідні реквізити, які ідентифікують його як офіційний документ, зокрема лист підписаний уповноваженою особою – Першим заступником начальника департаменту – начальником Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності СБУ Анатолієм Лойфом. При цьому додаток до вказаного листа також оформлений належним чином, зокрема акт огляду інтернет ресурсів від 29.10.2024 складений та підписаний уповноваженою особою – консультантом-експертом з (ОП) 3 відділу 1 управління ГУ “І” ДЗНД СБУ майором ОСОБА_5 .
Позивач стверджує, що дані які були покладені в основу листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 № 8/1/3-15266, не мають обов`язкових реквізитів електронного документа, що виключає можливість їх використання в якості належних та допустимих доказів.
Стосовно цього, суд вважає за необхідне звернути увагу, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (ст.5 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг").
Згідно з п.12 ч.1 ст.1 Закону "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Кваліфікованим електронним підписом є удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (п.23 ч.1 ст.1 зазначеного Закону). 
Водночас відповідно до ч.1 ст.99 КАС електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). 
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. 
Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частини 2,3 ст. 99 КАС України), однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 72 КАС України). 
Отже, в даній справі лист СБУ та інформація, на підставі якої цей лист був складений не є предметом оскарження, судом не розглядається факт наявності чи відсутності у Позивача громадянства іншої держави, у тому числі питання джерел походження наданої СБУ інформації про вказаний факт, не є предметом розгляду у даній справі, а тому судом надається йому оцінка в сукупності із оцінкою дій (компетентності) та рішення Національного банку України “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”. 
В свою чергу колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 374 глави 29 розділу IV Положення про авторизацію надавачів фінансових послуг та умови здійснення ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою Правління Національного банку від 29.12.2023 № 199 (далі – Положення № 199) Національний банк у разі виявлення під час оцінки ділової репутації фізичної особи ознаки небездоганної ділової репутації, визначеної в пункті 350 глави 25 розділу IV Положення № 199, визнає ділову репутацію такої особи небездоганною. Отже, зазначена норма є імперативною, тобто Національний банк зобов`язаний визнати ділову репутацію фізичної особи небездоганною, якщо така особа є громадянином держави, що здійснює збройну агресію проти України – російської федерації.
Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що визнання ділової репутації фізичної особи небездоганною є дискреційним повноваженням Національного банку. При цьому, дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Законодавство України не містить положень, які б уповноважували Національний банк перевіряти надану СБУ інформацію, проте містить імперативну норму, яка встановлює обов`язок для Національного банку визнати ділову репутацію фізичної особи небездоганною за наявності у неї громадянства держави-агресора.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 22.12.2020 у справі № 826/17409/18.
Щодо висновку спеціаліста № 41/25 за результатами проведення почеркознавчого дослідження за заявою адвоката Козловської Діани Валеріївни складеного 21 серпня 2025 року, ТОВ «Центр судових експертиз «НОРМА», суд не бере його до уваги як належний та допустимий доказ з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до змісту ст. 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. 
Згідно ч. 3 ст. 101КАС України, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. (ч. 2 ст. 70 КАС)
Частиною 2 ст. 74 КАС встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд зауважує, що представником позивача наданий саме висновок спеціаліста № 41/25 за результатами проведення почеркознавчого дослідження за заявою адвоката Козловської Діани Валеріївни складеного 21 серпня 2025 року, ТОВ «Центр судових експертиз «НОРМА», що в свою чергу виключає можливість його оцінки як допустимого доказу в контексті приписів ст. 72,74 КАС України. 
Крім того, статтею 173 КАС України визначено завдання підготовчого провадження, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів. Однак, під час розгляду справи № 200/2853/25 у підготовчому провадженні, представником Позивача не повідомлено суд та учасників справи про звернення 12.06.2025 року до ТОВ «Центр судових експертиз «НОРМА» із заявою щодо проведення почеркознавчого дослідження, в той час, як ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, а клопотання про долучення висновку спеціаліста надійшло до суду тільки 03.09.2025 року.
Суд не погоджується також з правовою позицією Позивача, що процедура втрати громадянства України стосовно Позивача не ініціювалася, відповідно подання про втрату вказаною особою громадянства України, до ДМС України не надходило, а тому це підтверджує доводи щодо відсутності у нього громадянства російської федерації, з огляду на те, що дійсно добровільне набуття повнолітнім громадянином України громадянства іншої держави (держав) є підставою для втрати ним громадянства України. Водночас цей факт не є підставою для автоматичної втрати громадянства України. Юридичний факт «втрати громадянства» набуває довершеності з постановленням Президентом України відповідного указу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправним та скасування рішення – відмовити повністю.
Рішення складене у повному обсязі та підписане 24 лютого 2026 року. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/) 

Головуючий суддя А.Б. Христофоров 

Судді О.О. Галатіна 

О.О. Кошкош