РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/886/26
провадження у справі № 2/0285/1206/26
20 квітня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Васильчук Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання  Букши О. В.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Свеа фінанс”, в інтересах якого діє представник позивача Паладич Аліна Олександрівна
до ОСОБА_1 
про стягнення кредитної заборгованості, – 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача через систему “Електронний суд” звернулась до суду з позовом про стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Свеа фінанс” (далі - Товариство) заборгованість за договором №2181609 від 23.03.2025 (далі — Договір) у розмірі 43199 грн. та судові витрати.
Позов обґрунтовувався тим, що 23.03.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №2181609 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти строком на 361 день зі сплатою стандартної процентної ставки 1% в день. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 . Згодом між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено додаткову угоду до Договору в частині збільшення суми кредиту. Таким чином, позичальником було отримано кредит в загальній сумі 12700 грн. Відповідач належним чином не виконував умов кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. 30.09.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу №01.02.-39/25, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за Договором. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором становить 43199 грн.: 12700 грн — заборгованість за тілом кредиту; 24149 грн — заборгованість за процентами; 6350 грн — пеня. З метою захисту та поновлення порушених прав Товариство звернулось до суду з даним позовом.
Ухвалою від 24.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. 
11.03.2026 представником позивача Шепетою Р. Л. надано письмові пояснення в яких заперечив щодо задоволення позовних вимог за необґрунтованістю та недоведеністю. Вказує, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно Договору на рахунок відповідача та доказів фактичного користування відповідачем кредитними коштами. Також зазначає, що хоча і відсутні правові підстави навіть і для часткового задоволення позову у відповідача обов`язку сплачувати штрафні санкції у період воєнного стану немає. Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів щодо права вимоги за договором факторингу саме до відповідача, оскільки реєстр боржників не містить інформацію стосовно ОСОБА_1 , а наданий витяг з реєстру складений одноосібно позивачем.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 23.03.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №2181609 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого: сума кредиту — 10000 грн; строк кредиту — 361 день; тип процентної ставки — фіксована; стандартна процентна ставка — 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К298. Також, одноразовим ідентифікатором підписано паспорт споживчого кредиту, графік платежів та інформаційне повідомлення. 
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек», яке надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку та відповідно до договору, укладеному із ТОВ «Селфі кредит» №01042024-2 від 2024-04-01, кредитні кошти у сумі 10000 грн 23.03.2025 було успішно перераховано на платіжну картку НОМЕР_1 .
25.03.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 2700 грн. та викласти п.1.2 Договору в новій редакції, а саме: сума кредиту — 12700 грн. Дата надання частини кредиту — 25.03.2025. 
Додаткову угоду до Договору укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М966. Також, одноразовим ідентифікатором підписано паспорт споживчого кредиту, графік платежів та інформаційне повідомлення. 
Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку та відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021, кредитні кошти у сумі 2700 грн. 25.03.2025 було успішно перераховано на платіжну картку НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором станом на 30.09.2025 загальна сума заборгованості  ОСОБА_1 становить 43199 грн, з яких: 12700 грн — тіло кредиту; 24149 грн. — відсотки за користування кредитом; 6350 грн. - пеня.
30.09.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу №01.02.-39/25 відповідно до умов якого ТОВ «Свеа фінанс»набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу із реєстру боржників до договору факторингу №01.02.-39/25 від 30.09.2025 до ТОВ «Свеа фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором на суму 43199 грн., з яких: 12700 грн — тіло кредиту; 24149 грн — відсотки за користування кредитом; 6350 грн. - штрафні санкції.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. 
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1статті 634 ЦК України).
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
На підставі частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора.
Відповідно до пункту 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
За змістом частини 1статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до положень статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Щодо посилання представника відповідача на відсутність належних та допустимих доказів відступлення прав вимоги.
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Позивачем надано електронний договір факторингу, який оформлений та підписаний належним чином, витяг з реєстру боржників, частково реєстр боржників, платіжну інструкцію про перерахування узгодженої суми за договором факторингу.
Вказаний договір факторингу є чинним, оскільки його дійсність ніким не оспорено. 
У суду відсутні підстави ставити під сумнів укладений договір факторингу та реєстр боржників та витяг з реєстру боржників.
Щодо посилання представника відповідача у письмових поясненнях на те, що позивачем не доведено факту зарахування відповідачу кредитних коштів спростовуються наступним.
Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . 
Первісний кредитор ТОВ «Селфі кредит» є фінансовою, а не банківською установою. Зважаючи на положення Закону України «Про платіжні послуги», інформаційний лист платіжного сервісу (платіжної системи), через який здійснювалося перерахування коштів, є первинним обліковим документом, що підтверджує факт здійснення платіжної операції та всі її реквізити. 
Надані позивачем листи ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» містять інформацію про перерахування коштів на банківську картку визначену відповідачем в договорі кредиту, що у сукупності з іншими доказами, такими як укладений кредитний договір та розрахунок заборгованості, належним чином підтверджує факт надання кредитних коштів відповідачу. 
ОСОБА_1 не спростовано факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, зокрема РНОКПП та дату народження, його платіжної картки, номер мобільного телефону, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий.
Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів, мав можливість представити суду по такому рахунку виписку. Між тим, правом надання таких доказів відповідач не скористався. 
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості за тілом кредиту та процентами підлягають задоволенню.
Щодо посилання представника позивача на відсутність обов`язку відповідача сплачувати штрафні санкції слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, ураховуючи, що штрафні санкції у сумі 6350 грн нараховані у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для їх стягнення із відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Із урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 36849 грн.: 12700 грн — заборгованість за тілом кредиту; 24149 грн — заборгованість за процентами.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, із відповідача на користь Товариства підлягають стягненню 2271,04 грн (36849*2662,4/43199) судового збору за подання позовної заяви.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) заборгованість за договором №2181609 від 23.03.2025 у розмірі 36849 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень), з яких: 12700 грн — заборгованість за тілом кредиту; 24149 грн — заборгованість за процентами; судовий збір у розмірі 2271,04 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 04 коп.).
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуючий суддя    Л. Й. Васильчук