УХВАЛА
16 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 551/295/23
провадження № 61-3339ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Перебийніс Богдани Миколаївни, на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року у справі за позовом Приватного підприємства «Прометей - 2000» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року Приватне підприємство «Прометей - 2000» (далі - ПП «Прометей - 2000») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2024 року у задоволенні позову ПП «Прометей - 2000» відмовлено.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року, повний текст якої складено 18 березня 2025 року, апеляційну скаргу керівника ПП «Прометей - 2000» Соколова В. П. задоволено. Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2024 року скасовано. Позов ПП «Прометей - 2000» задоволено.
Усунуто перешкоди ПП «Прометей - 2000» у користуванні орендованими земельними ділянками з кадастровим номером 5325782600:00:032:0016, площею 6,4001, га, та з кадастровим номером 5325782600:00:032:0059, площею 3,1987, які розташовані на території Ковалівської сільської ради Миргородського (колишнього - Шишацького ) району Полтавської області, шляхом надання фактичного доступу до вказаних земельних ділянок на підставі договорів оренди від 24 березня 2015 року протягом строку дії договорів.
14 березня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Перебийніс Б. М., подала касаційну скаргу, в якій просить постанову Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року скасувати, рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2024 року залишити в силі. 
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року визнано наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Перебийніс Б. М., підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху, запропоновано надіслати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, навівши інші підстави для поновлення строку, а також надати докази сплату судового збору. Зазначено строк виконання ухвали суду, попереджено про наслідки її невиконання. 
У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2026 року. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що подавала до Вищої ради правосуддя звернення, в яких просила прискорити надсилання рішення суду у паперовому або електронному вигляді, що свідчить про активність та послідовних її дій, спрямованих на реалізацію свого права на доступ до правосуддя.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлено зміст, форму, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції було прийнято 17 березня 2025 року, її повний текст складено 18 березня 2025 року, зареєстровано 19 березня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 20 березня 2025 року.
У лютому 2026 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Перебийніс Б. М., було подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2026 року касаційну скаргу було повернуто, так як не вказано підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України (провадження № 61-2156ск26).
14 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Перебийніс Б. М., вдруге подала касаційну скаргу на зазначене судове рішення. 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
У пункті 46 справи «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine) від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пункти 51 і 52).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. § 27 рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) та § 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine).
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. 
У цій справі представник заявника не надала суду докази на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Таким чином, наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними і строк на касаційне оскарження судових рішень пропущено заявником безпідставно. 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи, що відсутні підстави вважати, що заявник була позбавлена можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подання касаційної скарги у передбачений процесуальним законодавством України строк, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Перебийніс Богдани Миколаївни, на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року у справі за позовом Приватного підприємства «Прометей - 2000» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк
Г. В. Коломієць
Д. Д. Луспеник