Справа № 991/13420/25
Провадження №11-сс/991/105/26

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , підозрюваний (власник майна) ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянула апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.01.2026 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52024000000000663 від 27.12.2024. 
Історія провадження
1.Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000663 від 27.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 368-5, частинами 3, 4 статті 368, частиною 1 статті 209, частинами 1, 4 статті 369, частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК).
2.31.12.2025 до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна.
3.19.01.2026 слідчий суддя наклав арешт на майно ОСОБА_6 (далі - ухвала слідчого судді).
4.21.01.2026 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційні скарги на зазначену ухвалу, які доповнив 09.02.2026.
Короткий зміст і мотиви ухвали слідчого судді
5.Оскаржуваною ухвалою: (1) задоволено клопотання прокурора про арешт майна; (2) накладено арешт на грошові кошти у розмірі 79 000 доларів США та 10 700 євро, вилучені 19.12.2025 під час обшуку індивідуального сейфа у АТ «Ощадбанк» за адресою: місто Львів, вул. І. Мазепи, буд. 1, прим. 193, який перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_10 .
6.Арешт накладено на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання з таких мотивів:
(1) ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статтею 368 КК, і на цьому етапі досудового розслідування підозра є обґрунтованою;
(2) отримані в ході досудового розслідування відомості з достатньою переконливістю свідчать, що вилучені грошові кошти належать саме підозрюваному, з огляду на наближеність особи, яка володіє банківською скринькою, та наявні докази її підконтрольності останньому. Так, протоколами за результатами проведення НСРД зафіксовані, зокрема, розмови підозрюваного ОСОБА_6 про отримання, зберігання та подальшу передачу грошових коштів ОСОБА_10 та відомості про їх спільне відвідування банківської установи, у якій відкрита скринька;
(3) вилучені грошові кошти відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК, зокрема, можуть бути коштами, набутими кримінально протиправним шляхом;
(4) досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 209, статтю 368-5 КК, що передбачає застосування такого заходу кримінально-правового характеру як спеціальна конфіскація;
(5) враховуючи надані детективом докази щодо ймовірного вчинення ОСОБА_6 злочину за частиною 4 статті 368 КК, санкція якого передбачає конфіскацію майна як обов`язкове додаткове покарання, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може бути призначене покарання у виді конфіскації майна. Зазначене обумовлює необхідність забезпечення такої можливої конфіскації шляхом арешту належного йому майна;
(6) зафіксовані розмови підозрюваного ОСОБА_6 у сукупності із іншими доказами у провадженні формують переконання, що такі грошові кошти можуть мати ознаки незаконного походження, бути предметом неправомірної вигоди, легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, чи незаконного збагачення;
(7) арешт зазначеного майна є виправданим та не порушує принцип співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вимоги та доводи апеляційних скарг 
7.В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_6 адвокат просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладені арешту на грошові кошти у розмірі 25 000 доларів США.
8.В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_9 адвокат просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладені арешту на грошові кошти у розмірі 7 050 євро та 25 000 доларів США.
9.В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_10 адвокат просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладені арешту на грошові кошти у загальному розмірі 50 100 доларів США та 2 900 євро.
10.В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_12 адвокат просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладені арешту на грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США, 50 100 доларів США та 2 900 євро.
11.В обґрунтування вимог апеляційних скарг адвокат зазначив, що: (1) оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неповноту судового розгляду, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи; (2) так, додані до клопотання матеріали не містять відомостей, які надають підстави стверджувати, що ОСОБА_6 звертався до ОСОБА_13 чи будь-якої іншої особи з проханням надати йому неправомірну вигоду, отримував або мав намір отримувати неправомірну вигоду; (3) 04.08.2025 [за версією слідства дата передачі неправомірної вигоди] ОСОБА_13 мав намір передати ОСОБА_14 грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США саме задля подальшої закупівлі речей для військовослужбовців; (4) висновок слідчого судді про підконтрольність ОСОБА_6 дій ОСОБА_10 щодо використання індивідуального сейфу суперечить дійсним обставинам справи, оскільки цей сейф використовувався для потреб всієї родини, зокрема, у ньому зберігались грошові кошти ОСОБА_9 та її сестри ОСОБА_15 , а також грошові кошти подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , що зумовило також відвідування цього сейфу із членами родини; (5) матеріалами НСРД зафіксована єдина передача ОСОБА_6 грошових коштів своїй донці ОСОБА_10 , що є позикою для купівлі автомобіля, оскільки ОСОБА_10 та її чоловік не мали наміру використовувати для здійснення такого правочину власні заощадження у зв`язку із підготовкою до весілля. В подальшому цей борг був повернутий ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , проте не відображений у декларації, оскільки на ОСОБА_10 не поширюється обов?язок декларування, а ОСОБА_6 ще не подавав щорічну декларацію за 2025 рік.; (6) стороною обвинувачення наведено недостовірні відомості щодо кількості вилучених грошових коштів, оскільки під час обшуку особистого сейфу було вилучено 79 990 доларів США та 9 950 євро; (7) щодо належності вилучених грошових коштів адвокат зазначив, що: 1) 5 000 доларів США є особистими коштами ОСОБА_11 , отриманими, зокрема, від продажу транспортного засобу, 2) 7 050 євро є особистими грошовими коштами ОСОБА_9 (дружини підозрюваного) та її сестри ОСОБА_15 , адже є коштами, накопиченими їх батьками, та після смерті їх батька ОСОБА_9 взяла ці кошти на зберігання, 3) 10 000 доларів США є спільними збереженнями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , отриманими як подарунок на весілля, 4) 25 000 доларів США є грошовими коштами, що перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_9 , оскільки у липні 2025 року ці кошти були надані в борг донці для купівлі транспортного засобу та в подальшому були повернуті, 5) 40 100 доларів США та 2 900 євро є залишками збережень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , накопиченими кожним ще до укладення шлюбу. Щодо останнього пункту адвокат зазначив, що за період з 2019 по 2025 рік ОСОБА_11 отримав дохід у розмірі 7 402 680 грн, а ОСОБА_10 одержала грошові кошти у розмірі 40 000 доларів США від продажу квартири у місті Львові, при цьому у щорічній декларації ОСОБА_10 за 2024 рік зазначені її особисті активи у розмірі 40 000 доларів США та активи ОСОБА_11 у розмірі 65 000 доларів США; (8) таким чином, вилучені грошові кошти здобуті їх власниками законним шляхом, такі кошти не одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не були предметом злочину, а, отже, вони не підлягають арешту.
Позиції учасників провадження
12.Підозрюваний ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
13.Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг.
14.Під час судового засідання прокурор висловив прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд, враховуючи те, що під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя наклав арешт на грошові кошти у розмірі, зазначеному у клопотанні прокурора про арешт майна, що в свою чергу згідно із протоколом обшуку та описом вилученого майна (том 1 а.с. 218-252, 253-254) не відповідає кількості фактично вилучених під час обшуку грошових коштів.
15.Суд вважає, що таке прохання прокурора не підлягає розгляду та задоволенню у цій справі, оскільки: (1) апеляційне провадження здійснюється виключно за апеляційними скаргами адвоката в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; (2) вищезазначена вимога прокурора знаходиться поза межами апеляційних скарг адвоката, які є предметом цього апеляційного розгляду, що під час судового засідання було також підтверджено апелянтом; (3) встановлена невідповідність кількості вилученого та в подальшому арештованого майна може бути усунена шляхом звернення сторони обвинувачення до слідчого судді із окремим клопотанням.
16.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційних скарг. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
17.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг (частина 1 статті 404 КПК).
18.Враховуючи вимоги і доводи апеляційних скарг, Суд повинен: (1) перевірити наявність достатніх даних вважати, що кримінальні правопорушення були вчинені, та обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК; (2) розкрити стандарт доказування, який застосовується для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання; (3) перевірити наявність правових підстав для арешту майна в зазначених цілях; (4) перевірити доводи щодо способу та міри втручання у права особи застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.
19.При цьому Суд переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді з врахування попередніх висновків колегії суддів та раніше встановлених обставин у цьому кримінальному провадженні, які мають значення для розгляду апеляційних скарг [зокрема, щодо майнового стану ОСОБА_10 ]. Так, колегія суддів, яка розглядає цю справу, вже здійснювала судовий контроль у кримінальному провадженні № 52024000000000663, зокрема, переглядала ухвали слідчих суддів про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 та про арешти майна, тому обізнана з обставинами, які розслідуються в межах цього кримінального провадження, доказами, наданими на їх підтвердження (ухвали Апеляційної палати ВАКС від 14.01.2026 у справі № 991/13232/25, від 02.02.2026 у справі № 991/13413/25, від 03.02.2026 у справі № 991/13417/25). Враховуючи те, що в цих справах брав участь підозрюваний та його захисники, а також окремі учасники цієї справи та їм відомий зміст рішень колегії суддів та рішень слідчих суддів, Суд посилатиметься на викладені у них висновки.
(1) Щодо змісту підозри ОСОБА_6 й інших обставин, які досліджуються в межах кримінального провадження
20.Сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК.
21.Так, за версією слідства ОСОБА_6 не раніше 06.05.2025 висловив ОСОБА_13 прохання надати на його користь, ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб неправомірну вигоду у загальній сумі 30 000 доларів США за забезпечення ними позитивного голосування депутатами ВО «Свобода» та прийняття необхідних рішень із використанням наданої їм влади. Ця неправомірна вигода повинна бути надана двома частинами: (1) 15 000 доларів США після прийняття Луцькою міською радою рішення щодо затвердження розробленого проєкту детального плану території в межах вулиць В`ячеслава Чорновола, Ветеранів та р. Сапалаївка у місті Луцьку та (2) 15 000 доларів США після прийняття рішення Волинською обласною радою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по вул. Чорновола, 3, у місті Луцьку. У свою чергу ОСОБА_13 погодився на прохання ОСОБА_6 та обіцяв надати обумовлену неправомірну вигоду. 04.08.2025 ОСОБА_13 передав, а ОСОБА_6 одержав обумовлену частину неправомірної вигоди в розмірі 15 000 доларів США за забезпечення позитивного голосування депутатами ВО «Свобода» та забезпечення прийняття Луцькою міською радою рішення від 30.07.2025 № 79/81. В цей же день ОСОБА_14 забрав у ОСОБА_6 одержану від ОСОБА_13 раніше обумовлену частину неправомірної вигоди в розмірі 15 000 доларів США та залишив її у власному автомобілі.
22.Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за частиною 4 статті 368 КК Суд вже встановлював в цілях застосування до нього запобіжного заходу (пункти 31-40 ухвали АП ВАКС від 14.01.2026 у справі № 991/13232/25). Так, Суд встановив, що викладені у повідомленні про підозру фактичні обставини підтверджуються даними, що містяться, зокрема, у: (1) копіях рішень Луцької міської ради № 71/76 від 26.02.2025 та № 79/81 від 30.07.2025 та відомостях щодо відкритого голосування, рішенні Волинської обласної ради № 32/25 від 16.05.2025 та відомостей щодо поіменного голосування; (2) протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) від 15.04.2025, від 23.05.2025, від 13.08.2025, від 04.09.2025, від 23.08.2025, від 30.10.2025, від 10.12.2025. Суд дійшов висновку, що зафіксовані за допомогою НСРД розмови підозрюваного ОСОБА_6 із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , зокрема, щодо обставин ймовірного визначення розміру та порядку надання неправомірної вигоди, обговорення питань порядку денного сесії Луцької міської ради, результатів голосування, а також зафіксовані події фактичної передачі ймовірної неправомірної вигоди, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
23.З огляду на доводи апеляційної скарги про те, що передача грошових коштів під час зустрічі 04.08.2025 є допомогою військовослужбовцям, Суд повторює висновки з цього питання, викладені у пункті 37 ухвали Апеляційної палати ВАКС від 14.01.2026 у справі № 991/13232/25. Так, під час зафіксованої протоколом НСРД від 13.08.2025 (том 1 а.с. 105-110) розмови, що відбулася 04.08.2025 [день передачі ймовірної неправомірної вигоди], ОСОБА_6 зазначає, що «там мало би бути ну п`ятнадцять», «то не на область», «пам`ятаєш ми говорили», на що ОСОБА_13 відповідає: «Зараз я переділю». Це узгоджується, зокрема, із розмовою, яка мала місце 29.07.2025, під час якої ОСОБА_6 пояснює ОСОБА_13 , що після голосування Луцькою міською радою потрібно буде передати ймовірно неправомірну вигоду, про яку домовлялися, та про те, що підозрювані розмежували область (ймовірно Волинську обласну раду) та місто (ймовірно Луцьку міську раду). Крім того, в цей же день одразу після передачі ОСОБА_13 ймовірної неправомірної вигоди ОСОБА_14 [депутат Луцької міської ради] забрав грошові кошти та між ним та ОСОБА_6 відбувається розмова, під час якої останній завуальованим чином візуально демонструє, яку суму коштів надавав ОСОБА_13 , проте необхідно було розділити їх навпіл та про те, що ОСОБА_13 повідомив, що пам`ятає про розмежування області та міста. Отже, використання заходів шифрування щодо наданої суми грошових коштів, контекст розмови щодо ймовірного їх призначення саме за рішення Луцької міської ради, адже домовленість передбачає її розмежування із Волинською обласною радою, фактична передача цих коштів депутату Луцької міської ради, висловлення ним переживань щодо перебування автомобіля в зоні фіксування камери відеоспостереження та відсутність будь-яких згадувань щодо допомоги військовослужбовцям спростовує твердження апелянта про призначення передачі ОСОБА_13 грошових коштів як допомоги на потреби військовослужбовців.
24.З матеріалів клопотання (витяги з ЄРДР, рапорти детектива - том 1 а.с. 10-11, 22-26, 31) вбачається, що в межах досудового розслідування також досліджуються обставини, які дають підстави вважати, що: (1) ОСОБА_6 , систематично отримуючи неправомірну вигоду, набував злочинним шляхом майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, володів, користувався, переміщував, змінював форму (перетворював) такого майна, а також вчиняв дії, спрямованні на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження та місцезнаходження («фактовий» епізод за частиною 1 статті 209 КК) та (2) ОСОБА_6 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, набув особисто та з використанням третіх осіб активи (здійснив витрати на такі активи), що у більше ніж на 6 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (9 841 000 грн) перевищує його законні доходи («фактовий» епізод за статтею 368-5 КК).
25.Серед набутих активів, зокрема, такі як: (а) квартира у будинку бізнес класу ЖК «Avalon Yard» за адресою: АДРЕСА_1 ; (б) квартира у ЖК «Great» за адресою: АДРЕСА_2 .
26.Судом у цьому ж складі при перегляді ухвал слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 14.01.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави (справа № 991/13232/25) та від 16.01.2026 про арешт майна ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_9 (справа № 991/13413/25) вже було встановлено серед іншого такі обставини:
(1) протоколами за результатами проведення НСРД зафіксовані неодноразові розмови ОСОБА_6 з депутатом Луцької міської ради ОСОБА_14 щодо обліку, підрахунків, зберігання (зокрема, в інших осіб з метою приховування) та подальшого розподілу грошових коштів невстановленого походження. За версією слідства під час цих зустрічей ОСОБА_6 та ОСОБА_14 розподіляють отримані ними грошові кошти за позитивно проголосовані питання у земельній сфері депутатами фракції ВО «Свобода» на засіданнях сесії Луцької міської ради;
(2) майновий стан подружжя ОСОБА_23: 1) у період 1998 - 8 місяців 2025 років доходи ОСОБА_6 складали 3 406 731 грн, зокрема, в період 2019-2024 років - 2 059 305 грн (без врахування сплачених податків та внесків), а його дружини ОСОБА_9 - 2 057 779 грн; 2) сума пенсійних виплат підозрюваному за 2023 - 8 місяців 2025 років становила 191 680 грн, а його дружині за період 2024 - 8 місяців 2025 років - 73 205 грн; 3) відповідно до відомостей з декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підозрюваний станом на 31.12.2024 зазначив такі власні залишки грошових коштів: 295 000 грн, 5 000 доларів США та активи дружини ОСОБА_9 - 7 000 доларів США;
(3) підозрюваний ймовірно здійснює контроль, зокрема, над такими активам: 1) квартирою, розташованою у місті Львів, право власності зареєстроване за донькою підозрюваного ОСОБА_10 та 2) квартирою, розташованою у місті Київ, право власності зареєстроване за племінницею (донькою рідної сестри) підозрюваного ОСОБА_16 .
27.Наведені обставини підтверджувались відомостями, зафіксованими за результатами проведення оперативно-розшукових заходів та НСРД, та Суд в цій частині повторює свої попередні висновки: (1) про ймовірне володіння підозрюваним квартирою у місті Києві свідчать, зокрема, зафіксовані розмови щодо здійснення підозрюваним ремонту в цій квартирі, надання її в оренду, вирішення питань про оплату комунальних послуг та повернення підозрюваним ОСОБА_6 цих коштів власнику квартири ОСОБА_16 , щодо необхідності реєстрації власника квартири як фізичної особи-підприємця з метою офіційного надання квартири в оренду, щодо подальшої сплати встановлених податків підозрюваним, надходження коштів за договором оренди квартири у місті Києві тощо. Під час обшуку 19.12.2025 за місцем проживання ОСОБА_6 були виявлені документи, що стосувалися здійснення ремонтних робіт та облаштування квартири у місті Києві, та платіжну інструкцію на видачу коштів в сумі 100 000 грн на ім?я ОСОБА_16 ; (2) щодо ймовірного придбання підозрюваним квартири у місті Львові зафіксовані розмови підозрюваного стосовно дизайну, ремонтних робіт в цій квартирі, вартості окремих матеріалів, постійного фінансового забезпечення підозрюваним своєї доньки (юридичного власника цієї квартири). Ймовірне придбання підозрюваним ОСОБА_6 та його дружиною вищезазначених об`єктів нерухомого та рухомого майна вочевидь не відповідає рівню їх офіційних (задекларованих) доходів.
28.Існуючі фактичні дані є вагомими та свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 368-5 КК, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
29.Отже, Суд дійшов висновку про наявність на цьому етапі підстав стверджувати про вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 52024000000000663. При цьому Суд зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування не здійснюється перевірка «підставності» підозри за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» чи навіть менш суворим стандартом «обґрунтованої підозри», що є необхідною умовою при постановленні вироку чи обранні запобіжного заходу відповідно. Будь-які сумніви щодо наявності події злочину, усіх елементів його складу та винуватості конкретних осіб можуть бути перевірені органом досудового розслідування з урахуванням доводів та версій сторони захисту в подальшому, чи судом при розгляді обвинувального акту по суті (у разі завершення досудового розслідування в відповідній формі). Наданих матеріалів наразі достатньо для вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
(2) Стандарт доказування, який застосовується для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання
30.Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. 
31.Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).
32.Для цілей арешту майна з метою забезпечення (1) збереження речових доказів, (2) спеціальної конфіскації та (3) конфіскації майна як виду покарання КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» при встановленні обставин, що є підставами для такого арешту. 
33.Так, арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів - накладається на майно будь-якої особи за наявності «достатніх підстав» вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК). Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина 1 статті 98 КПК).
34.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає (1) наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є (2) достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.
35.Арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації - накладається на майно підозрюваного та третьої особи за наявності «достатніх підстав» вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК.
36.Зокрема, спеціальна конфіскація застосовується за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, у разі, якщо майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; було предметом кримінального правопорушення (стаття 96-1, пункти 1, 3 частини 1 статті 96-2 КК). 
37.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації - передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ (кошти, майно) з кримінальним правопорушенням (зокрема, набуття їх внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або внаслідок отримання доходів від такого майна, можуть становити предмет посягання), а щодо майна третіх осіб - додатково передбачає наявність доказів, які можуть підтвердити їх об`єктивну обізнаність з цими фактами в силу пов`язаності з особою підозрюваного, обставин набуття ними майна або інші обставини можливої обізнаності з тим, що набуте ними майно могло бути предметом злочину (наявність родинних зв`язків з підозрюваною, підпорядкованість, наявність інших зв`язків, майновий стан третіх осіб, вочевидь низька/висока ціна продажу тощо), і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для подальшого виконання завдань кримінального провадження.
38.Арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (частина 5 статті 170 КПК).
39.Отже, для застосування арешту на майно із зазначеною метою обов`язковим є наявність: (1) процесуального статусу, передбаченого частиною 5 статті 170 КПК (зокрема, підозрюваного); (2) підстав, що суд у випадках, передбачених КК, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
40.При цьому при встановленні цих обставин слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.
(3) Щодо правових підстав накладення арешту на майно 
41.Слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вилучених грошових коштів ознакам речових доказів та обґрунтованість накладення на них арешту з метою забезпечення їх збереження (пункт 1 частини 2 статті 170 КПК), а також про наявність достатніх підстав вважати, що такі грошові кошти підлягатимуть спеціальній конфіскації (частина 4 статті 170 КПК), та суд може бути призначене покарання у виді конфіскації майна (частина 5 статті 170 КПК).
42.Суд погоджується з висновками слідчого судді та додатково звертає увагу на такі обставини.
(3.1) Щодо належності грошових коштів підозрюваному ОСОБА_6 .
43.Суд погоджується із висновком слідчий суддя про те, що наявні підстави вважати, що вилучені грошові кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_6 , з огляду на такі обставини.
44.До матеріалів клопотання прокурор долучив протоколи за результатами проведення НСРД від 15.04.2025, 23.05.2025, 13.08.2025, 04.09.2025, 23.09.2025, 30.10.2025, 10.12.2025, 23.12.2025, відповідно до яких встановлено наявність підстав вважати, що саме грошові кошти підозрюваного ОСОБА_6 могли зберігатися у банківській скринці, відкритій на ім`я його доньки ОСОБА_10 .
45.Зокрема, 10.03.2025 зафіксована розмова, під час якої ОСОБА_6 просить свою доньку ОСОБА_10 помістити ймовірно грошові коштів до банківської скриньки у відділенні банку. Так, в цей день ОСОБА_6 телефонує донька, під час розмови із якою підозрюваний уточнює та вживає заходи щодо забезпечення конфіденційності телефонного спілкування: « - А ти дзвониш на який? - На звичайний. - Зараз передзвоню», та через 50 секунд між ОСОБА_6 та його донькою ОСОБА_10 відбувається телефонна розмова такого змісту: « - Зайдете до мами, треба щоб ти сходила там біля «Спартака», знаєш? - Ага. – І поставила щось . - Добре» (том 1 а.с. 46). Крім того, в цей же день зафіксована така розмова підозрюваного із його дружиною щодо їх доньки: « - А ти їй сказав що? До чого? - Я їй всьо сказав. - Ну то вона, що під`їде до нас? - (підвищеним тоном) Всьо що треба, всьо, що треба я сказав. Всьо забула. - Добре.» (том 1 а.с. 47).
46.Щодо цих зафіксованих розмов Суд бере до уваги, що співрозмовники намагаються вживати заходи, направлені на приховування конкретного змісту їх розмов, проте вбачається, що йде мова саме про необхідність поміщення донькою підозрюваного грошових коштів до банківської скриньки. Так, колегія суддів звертає увагу на такі обставини: (1) спортивно-торгово-розважальний центр «Спартак» [біля якого ОСОБА_24 на прохання свого батька повинна була поставити ймовірно грошові кошти] розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; (2) індивідуальний сейф, який перебуває у платному тимчасовому користуванні ОСОБА_10 та під час обшуку якого були виявлені та вилучені грошові кошти, які є предметом клопотання прокурора про арешт майна у цій справі, розташований у відділенні АТ «Ощадбанк» за адресою: місто Львів, вул. Івана Мазепи, буд. 1; (3) відповідно до відкритих інформаційних джерел відділення АТ «Ощадбанк» розташоване у сусідній будівлі із спортивно-торгово-розважальним центром «Спартак», відстань між якими становить менше 300 метрів.
47.При цьому протоколом за результатами проведення НСРД від 15.04.2025 (том 1 а.с. 49) та протоколом огляду відеозаписів із камер відеоспостереження у відділенні банку від 19.12.2025 (том 1 а.с. 255-258) зафіксоване спільне відвідування підозрюваним ОСОБА_6 та його донькою ОСОБА_10 14.03.2025 відділення АТ «Ощадбанк» за адресою: місто Львів, вул. Івана Мазепи, буд. 1, прим. 193.
48.Про ймовірну належність грошових коштів, вилучених у банківські скринці, підозрюваному ОСОБА_6 та підконтрольність дій ОСОБА_10 щодо індивідуального сейфу своєму батьку свідчить також зафіксована 26.07.2025 розмова між підозрюваним ОСОБА_6 та його дружиною після попереднього обговорення купівлі автомобіля та способу здійснення за нього оплати: « - ОСОБА_20 каже шо то буде, то шо нам треба їхати чи то можна тут взяти, а потім привезти? - Шо? - Ну та на машину. - Йому треба привезти гроші. - Ну, але ти їдеш… Коли ми привезем? - Звідки знаю. - Я кажу в крайньому випадку ОСОБА_21 може піти в банк взяти. - Нє, не може» (том 1 а.с. 93-94). 
49.Крім того, 25.10.2025 зафіксована розмова підозрюваного та його дружини, під час якої останні зазначають про необхідність здійснення перерахунку усіх грошових коштів, що знаходяться в різних місцях. Та саме в процесі цього обговорення співрозмовники згадують про банківську скриньку їх доньки: « - Там нам десь через тиждень-два треба забрати звідти там всі, перетрясти передивитися. - Там десь ОСОБА_21 , я не знаю вона десь в грудні, вона має поновити ту скриньку договір. - Добре. - Що їх перетрясати, ми недавно перетрясали тоді як ОСОБА_21 . - Ти може сказати скільки там є? - Неа. - То нашо то говориш.» (том 1 а.с. 154).
50.У цьому ж аспекті Суд звертає увагу, що ОСОБА_10 вочевидь не мала фінансової можливості заощадити таку суму грошових коштів, що була виявлена в її банківській скринці:
(1) відповідно до даних з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків встановлено, що доходи ОСОБА_10 за період 1998 - 8 місяців 2025 років складали 589 049,59 грн; 
(2) згідно із відомостями Державного реєстру речових прав, Єдиного державного реєстру транспортних засобів (що містилися у справі № 991/13232/25) протягом 2018-2025 років ОСОБА_10 проводила такі операції щодо набуття у власність та відчуження об`єктів рухомого та нерухомого майна: 1) купівля 18.09.2023 майнових прав на квартиру у місті Львів за 659 842 грн (сторона обвинувачення зазначала, що попереднім власником квартира була придбана за 1 280 052, та про те, що слідством наразі встановлюється сума оплати між ним та ОСОБА_10 в частині складової вартості квартири (форвардний контракт), 2) продаж 03.11.2023 квартири у місті Львів за 2 185 209 грн (набула у власність цю квартиру 10.07.2020 відповідно до договору дарування із ОСОБА_6 ), 3) купівля 09.08.2025 автомобілю Volkswagen ID Unyx, 2025 року випуску, за 1 189 150 грн; 
(3) відомостями НСРД зафіксовано, що підозрюваний ОСОБА_6 систематично здійснював фінансове забезпечення витрат доньки ОСОБА_10 , зокрема: 1) 10.05.2025 між підозрюваним ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_9 мала місце така розмова: « - Нехай вона попросить щоб тато проплатив. - Вона не буде просити. - Ну то їхні проблеми, а то потім всьо не рахується, всьо «ту хату вони зробили самі». Нє вона то всьо рахується, вона просто дуже не любить як ти береш їй то тикаєш. - …бо я їй дав всьо, нє бо ти тикаєш. - Вона не любить вона каже я всьо то знаю я ціню, але я дуже не люблю, коли тато каже: «Я вам зробив, я вам зробив», та я знаю що то він зробив.» (том 1 а.с. 78); 2) також наявні обговорення підозрюваного із дружиною щодо фінансування весілля доньки та відсутності можливості у доньки та її чоловіка заощаджувати такі кошти, зокрема, 22.03.2025 відбулася розмова такого змісту: « - Малі хоч шось відкладають, нє? - Я так розумію, що щось відкладають бо вони ж хочуть, щоб вони там ну собі те весілля самі якось справити ну там може не всьо але. Не було дуже з чого відкладати, ОСОБА_25. Тому, що третій місяць пішов вже, зарплата в кінці місяця отримує… - То скільки ми маєм дати? - Не знаю, скільки, якщо вони хоч половину назбирають то половину нам треба напевне буде дати… - Я питаюся скільки ми маєм дати на весілля… - Я не знаю, я думала так весілля справити скільки, а подарок вже не думала. Ще треба скільки їм 15 тисяч вони не нашкребуть стільки. За мало часу і ніхто вже собі ні в чому не відмовляє» (том 1 а.с. 52-53); 3) 26.08.2025 та 05.09.2025 зафіксовано розмови щодо здійснення підозрюваним оплати за весілля доньки (том 1 а.с. 122-124, 131); 4) крім того, зафіксований факт передачі 31.07.2025 ОСОБА_6 донці ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 26 000 доларів США для купівлі автомобіля, оскільки передача коштів відбувалася на шляху до автомобільного салону Electro-Motors у місті Львові за день до зазначеної у квитанції дати здійснення розрахунку за автомобіль та його вартість відповідає сумі переданих коштів (том 1 а.с. 103-104).
51.Також щодо ймовірної належності виявлених у банківській скринці грошових коштів саме підозрюваному ОСОБА_6 свідчать зафіксовані протоколами НСРД відомості про властиве йому приховування грошових коштів шляхом передачі їх іншим особам, зокрема, для зберігання у «скриньках» (том 1 а.с. 45, 118, 159-160, 166, 174, 277-281). Зокрема, 04.05.2025 зафіксоване твердження доньки підозрюваного ОСОБА_10 : «Ви вже там в скринці тримаєте воно тухне …» (том 1 а.с. 73). Крім того, під час розмов ОСОБА_6 та ОСОБА_14 щодо підрахунків та розподілу грошових коштів невстановленого походження в контексті конкретних сум коштів вживалося ім`я « ОСОБА_21 » (том 1 а.с. 43, 67).
52.Отже, враховуючи вищезазначені зафіксовані протоколами НСРД відомості щодо 1) спільного відвідування підозрюваним ОСОБА_6 та його донькою ОСОБА_10 відділення банку, у якому розташована скринька, 2) прохання підозрюваного (із вжиттям певних заходів обережності та конспірації) ймовірно поставити у відділенні банку грошові кошти, 3) фінансового забезпечення підозрюваним ОСОБА_6 своєї доньки ОСОБА_10 та відсутності у неї явної фінансової спроможності заощадити вилучену суму грошових коштів, 4) характерної для підозрюваного поведінки, що полягає у ймовірному приховуванні грошових коштів та зберіганні у банківський скринька, зокрема, оформлених на інших осіб, - Суд дійшов висновку, що матеріали провадження свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені у банківській скринці грошові кошти належать саме ОСОБА_6 .
53.У цьому аспекті Суд відхиляє доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_7 щодо належності грошових коштів іншим особам.
54.Так, Суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що:
(1) грошові кошти у розмірі 7 050 євро є особистими грошовими коштами ОСОБА_9 (дружини підозрюваного) та її сестри ОСОБА_15 , а саме коштами, накопиченими їх батьками, які після смерті їх батька зберігаються у ОСОБА_9 та після смерті їх матері мали були розділені між сестрами. Так, колегія суддів вважає непереконливими такі твердження з огляду на: 1) зберігання таких коштів саме у сейфі ОСОБА_10 , 2) нездійснення їх розподілу між ОСОБА_9 та її сестрою (як стверджує представник), враховуючи те, що їх матір померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а обшук проведений через чотири місяці (19.12.2025), 3) ненадання достатніх доказів на підтвердження цього твердження, оскільки письмової заяви рідної сестри дружини підозрюваного недостатньо для переконання, що такі грошові кошти були передані ОСОБА_9 її батьками, 4) крім того, зазначена версія не узгоджується із рукописним надписом на аркуші паперу, що знаходився пакеті, де бути вилучені такі грошові кошти, а саме «3.08.2023», та стороною власників майна не наведено жодного пояснення цьому надпису;
(2) грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США є особистими коштами ОСОБА_11 , отриманими від продажу транспортного засобу, оскільки адвокатом не надано жодних документів на підтвердження цих тверджень, зокрема, не долучено копії договору купівлі-продажу, банківських документів щодо здійснення розрахунків, витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів тощо;
(3) грошові кошти у розмірі 25 000 доларів США є грошовими коштами, що перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_9 , оскільки у липні 2025 року такі кошти були надані в борг ОСОБА_10 , ОСОБА_11 для купівлі транспортного засобу та в подальшому цей борг був повернутий. Суд вважає цю версію представника непереконливою з огляду на те, що: 1) за позицією власників майна ОСОБА_10 та її чоловік станом на дату купівлі транспортного засобу мали власні заощадження, проте їх не використовували, а одержали такі кошти в позику у сім`ї ОСОБА_23, 2) як було зазначено у попередніх пунктах цієї ухвали протоколами за результати НСРД встановлено, що ОСОБА_6 здійснює фінансове забезпечення доньки та у останньої та її чоловіка у 2025 році була відсутня можливість заощадити значні суми грошові кошти, 3) договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (частина 1 статті 1047 Цивільного кодексу України), проте апелянт не надав жодних доказів (зокрема, копії договору, розписки), які посвідчують передання позикодавцем визначеної грошової суми, 4) відомості щодо майнового стану ОСОБА_6 та його дружини свідчать про ймовірну відсутність у них фінансової спроможності із законних джерел доходів надати в позику грошові кошти у такому розмірі, 5) крім того, Суд звертає увагу, що грошові кошти, які за версією апелянта, є повернутою позикою, знаходилися у двох різних пакуваннях, при цьому їх частина, а саме 5 000 доларів США, за версією власників майна була розміщена у серветці із клаптиком пакету та надписом «4200+5,800/100». Наведене викликає сумніви, що кошти у розмірі 25 000 доларів США (вилучені у різних пакуваннях) є грошовою сумою, що могла бути надана в позику та в подальшому повернута ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_9 , 6) отже, з урахуванням попередньо викладених висновків колегія суддів вважає, що такі грошові кошти належать саме ОСОБА_6 та є коштами, що підлягають арешту, про що буде зазначено більш детально далі;
(4) грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США є спільними збереженнями ОСОБА_10 та її чоловіка ОСОБА_11 , а 40 100 доларів США та 2 900 євро є залишками їх збережень, накопиченими ще до укладення шлюбу. Так, колегія суддів звертає увагу, що: 1) адвокат, зазначаючи, що ОСОБА_11 за 2019-2025 роки отримав дохід у розмірі 7 402 680 грн, не надав будь-яких доказів цьому, крім складеної самим ОСОБА_11 довідки, що не може вважатися достовірним підтвердженням таких тверджень, 2) зазначення ОСОБА_10 в щорічній декларації за 2024 рік власних заощаджень у розмірі 40 000 доларів США (від продажу квартири у 2023 році) та активів ОСОБА_11 у розмірі 65 000 доларів США не береться колегією суддів до уваги, оскільки протоками НСРД встановлено, що у 2025 році дружина підозрюваного стверджувала про відсутність у ОСОБА_10 та її чоловіка можливості заощадити активи для фінансування власного весілля в повному обсязі та необхідність надання підозрюваним їм фінансової допомоги: «Не було дуже з чого відкладати, ОСОБА_25. Тому, що третій місяць пішов вже, зарплата в кінці місяця отримує… - То скільки ми маєм дати? - Не знаю, скільки, якщо вони хоч половину назбирають то половину нам треба напевне буде дати… - Ще треба скільки їм 15 тисяч вони не нашкребуть стільки. За мало часу і ніхто вже собі ні в чому не відмовляє» (том 1 а.с. 52-53).
55.Отже, враховуючи вищезазначене, Суд відхиляє версії осіб, в інтересах яких подані апеляційні скарги, щодо належності їм вилучених під час обшуку банківської скриньки грошових коштів та погоджується із висновками слідчого судді, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_6 , та про підконтрольність ОСОБА_6 дій його доньки ОСОБА_10 щодо використання індивідуального сейфу.
(2.3) Щодо підстав накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання
56.Суд погоджується із висновками слідчого судді, що грошові кошти, вилучені під час обшуку індивідуального сейфа, який перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_10 , підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання з таких мотивів.
57.Враховуючи те, що: (1) предметом злочину за частиною 4 статті 368 КК є неправомірна вигода, ймовірно частину якої [у розмірі 15 000 доларів США] ОСОБА_13 . 04.08.2025 передав ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом за результатами проведення НСРД від 13.08.2025 (том 1 а.с. 105-110); (2) ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину; (3) відповідно до матеріалів клопотання у межах цього кримінального провадження також здійснюється досудове розслідування за «фактовими» епізодами: (а) незаконного збагачення (стаття 368-5 КК), а саме набуття ОСОБА_6 в період з грудня 2019 року по теперішній час особисто та з використанням третіх осіб активів, що на 6 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищують його законні доходи, (б) легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом (стаття 209 КК); (4) матеріалами НСРД зафіксовані неодноразові розмови ОСОБА_6 , зокрема, з підозрюваним ОСОБА_14 , щодо обліку, підрахунків, зберігання (у тому числі в інших осіб з метою приховування) та подальшого розподілу грошових коштів невстановленого походження (том 1 а.с. 42-45, 67-69, 90-91, 118, 150, 158, 160-161, 163-164, 166, 171-172, 267-270), - Суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти відповідають ознакам речових доказів як гроші, які можуть бути предметом кримінально-протиправних дій та (або) набутими злочинним шляхом, тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
58.З огляду на те, що: (1) злочини за частиною 4 статті 368 КК (епізод за підозрою) та за статтями 209, 368-5 КК («фактові» епізоди) є умисними та за їх вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі; (2) повідомлена ОСОБА_6 підозра за частиною 4 статті 368 КК є обґрунтованою та наявні достатні підстави вважати, що імовірні події незаконного збагачення та легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, могли мати місце; (3) як було зазначено у попередньому пункті цієї ухвали протоколами за результатами проведення НСРД зафіксоване спілкування ОСОБА_6 з іншими особами щодо обліку, зберігання та подальшого розподілу грошових коштів, при цьому відсутні будь-які згадки та відомості щодо законних джерел отримання таких коштів; (4) специфіку предмета розслідування фактів незаконного збагачення, що потребує дослідження всього обсягу активів та можливих джерел їх походження; (5) відповідно до положень пункту 6-1 частини 9 статті 100 КПК майно (зокрема, грошові кошти) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно; (6) отже, на цьому етапі досудового розслідування матеріали провадження свідчать про те, що вилучені грошові кошти могли були предметом одержаної неправомірної вигоди, незаконного збагачення чи легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, - наявні достатні підстави вважати, що у цій справі можливе вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації до грошових коштів ОСОБА_6 , тому це майно підлягає арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
59.Враховуючи те, що: (1) 19.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК (том 1 а.с. 176-188), отже, останній має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні; (2) обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину встановлена слідчим суддею та судом апеляційної інстанції в цілях застосування до нього запобіжного заходу (ухвала слідчого судді ВАКС від 24.12.2025 та ухвала АП ВАКС від 14.01.2026 у справі № 991/13232/25); (3) матеріали провадження містять вагомі докази, які на цьому етапі досудового розслідування можуть свідчити про ймовірне вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину; (4) санкція частини 4 статті 368 КК передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна; (5) тобто конфіскація майна передбачена у санкції інкримінованого ОСОБА_6 злочину як обов`язкове додаткове покарання, тому суд повинен буде застосувати до обвинуваченого зазначене покарання у разі ухвалення обвинувального вироку, - наявні достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, тому грошові кошти відповідно до частини 5 статті 170 КПК підлягають арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
60.Отже, Суд дійшов висновку, що: (1) слідчий суддя правильно встановив фактичні обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку на підставі наявних матеріалів та дійшов обґрунтованого висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти належать підозрюваному ОСОБА_6 , відповідають ознакам речових доказів, а також у цьому провадженні можливе вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації та суд у разі ухвалення обвинувального вироку може призначити покарання у виді конфіскації майна, (2) в цій справ стороною обвинувачення обґрунтовано перевіряється ймовірний зв`язок вилучених грошових коштів із подіями розслідуваних злочинів, а саме за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК, та за «фактовими» епізодами незаконного збагачення (стаття 368-5 КК) та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочин ним шляхом (стаття 209 КК), (3) апелянтом не наведено вагомих доводів на спростування мотивів оскаржуваної ухвали, які дозволили би Суду дійти висновку, що наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
(3) Щодо розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження
61.Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).
62.Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частини 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК). Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).
63.У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того, щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).
64.Враховуючи вищенаведене, Суд оцінює ступінь втручання у право мирного володіння майном як пропорційний з урахуванням потреб кримінального провадження з огляду на такі обставини: (1) високий суспільний інтерес у цій справі обумовлений необхідністю ефективного розслідування можливого прохання депутатом обласної ради надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі та одержання її частини за забезпечення прийняття міською радою та обласною радою рішень, що надали можливість організувати будівництво багатоквартирного житлового будинку за місцезнаходженням льодової арени, а також ймовірного незаконного збагачення та легалізацій (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом; (2) тимчасовий характер позбавлення можливості володіння, користування, розпорядження майном (без позбавлення права власності) обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого статтею 174 КПК, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
65.Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що арешт грошових коштів не порушуватиме принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та про дотримання справедливого балансу між публічними та приватними інтересами у цьому провадженні. Тому з урахуванням обставин цього кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційних скарг
66.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (частина 3 статті 407 КПК).
67.Враховуючи, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження відносно арештованого майна, а мотиви ухвали слідчого судді не спростовані, Суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.
68.Керуючись статтями 98, 132, 170-173, 403, 404, 405, 407, 419, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційні скарги - залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.01.2026 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий           ОСОБА_1 
Судді             ОСОБА_2 
ОСОБА_3