справа № 756/5418/25 головуючий у суді І інстанції Ткач М.М.
провадження № 22-ц/824/4316/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Миненком Олександром Анатолійовичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
у серпні 2024 року представниця ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, у якому просила:
стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за договором №1269242 від 27 жовтня 2023 року у розмірі 18 925,00 грн, за договором №7185444 від 20 жовтня 2023 року у розмірі 8 492,40 грн, а також судові витрати.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 27 жовтня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1269242 підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов укладеного договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало споживачу кредит у розмірі 2 500,00 грн. строком на 360 днів з фіксованою процентною ставкою, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2 500,00 грн. В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
24 липня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за Договором №1269242 від 27 жовтня 2023 року в розмірі 15 783,25 грн Відповідач на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, в той час як новий кредитор скористався своїм правом здійснити донарахування сум, передбачених графіком платежів до Кредитного договору. Таким чином, заборгованість відповідача за Договором №1269242 від 27 жовтня 2023 року становить 18 925,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 2 500,00 грн, заборгованість по відсотках - 16 425,00 грн.
Крім того, 20 жовтня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №7185444 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов укладеного договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» надало споживачу кредит у розмірі 3 000,00 грн. строком на 360 днів з стандартною процентною ставкою 1,99 % в день, а споживач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
31 липня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-22/24, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за Договором №7185444 від 20 жовтня 2023 року в розмірі 8 492,40 грн. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» посилається на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість на загальну суму 27 417,40 грн. 
21 травня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. З огляду на те, що всі зазначені у позовній заяві кредитні договори укладені в електронній формі, підписані з використанням Особистого кабінету, через мобільний додаток, без фізичного надання всіх облікових даних та підписання договорів в паперовому вигляді, що дає підстави вважати, що вище вказані договори могла підписати інша людина, яка мала доступ до мобільного телефону відповідача. Зазначає, що вказані кредитні договори ОСОБА_1 не укладала та не підписувала, проте мобільний телефон був використаний знайомим ОСОБА_2 для отримання коштів через онлайн кредити. Всі вищезазначені кошти відповідач не отримувала та не розпоряджалася ними. Доказів щодо підтвердження зарахування кредитних коштів та їх використання саме відповідачем позивач не надав, відтак є всі підстави вважати недоведеність заявлених позовних вимог. Також, 20 грудня 2023 року всім мікрофінансовим організаціям, які надавали послуги з оформлення онлайн кредитів на ім`я ОСОБА_1 , були надіслані адвокатські запити з інформацією про те, що відповідач особисто онлайн кредити не брала, кошти не отримувала та просила скасувати виниклу заборгованість, що підтверджується матеріалами кримінального провадження за №12024100050000746. Крім того, 04 березня 2024 року відповідачка звернулась до Національної поліції України з заявою щодо вчинення кримінального правопорушення, у подальшому відкрито кримінальне провадження щодо здійснення невстановленою особою, шляхом використання електронно - обчислювальної техніки, видаючи себе за ОСОБА_1 , шахрайським шляхом заволоділа коштами фінансових організацій через оформлення онлайн кредитів. 15 березня 2024 року відповідача було допитано в статусі потерпілої, наразі досудове розслідування триває, проводяться слідчі дії для встановлення осіб, які шахрайським шляхом заволоділи коштами фінансових організацій через оформлення онлайн кредитів. Після повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, а також притягнення винних до кримінальної відповідальності, відповідач має намір оскаржити вищезазначені кредитні договори, як такі, що не є дійсними.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість на загальну суму 27 417,40 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Не погодившись із таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Миненко Олександр Анатолійович 10 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані обставинами, на які відповідачка посилалася у суді першої інстанції. Зокрема, що вона стала потерпілою від шахрайських дій з її мобільного телефону, кошти після підписання договорів не отримувала та ними не розпоряджалася.
Вважає передчасними твердження місцевого суду, що відкриття кримінального провадження щодо вчинення шахрайських дій недоведене належними доказами, а сам факт відкриття кримінального провадження не підтверджує обставини, що свідчать про недійсність спірних правочинів.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Миненком Олександром Анатолійовичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалу про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги з додатками направлено до електронного кабінету ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та за даними Звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду доставлено 24 грудня 2025 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням.
Відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача на адресу апеляційного суду не надходив.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2026 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно вимог ст. 369 ЦПК України, в редакції на час надходження апеляційної скарги, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).
Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 жовтня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1269242.
Відповідно до п. 1.2. розділу 1 Договору, на умовах встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно до п. 1.3 розділу 1 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 2500,00 грн. Тип кредиту: кредит.
Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Договору, строк кредиту: 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору.
Пунктом 1.5. Договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; знижена процентна ставка 0,010 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 26 листопада 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою, на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Договору).
Відповідно до пункту 1.7. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 653,85 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6 961,93 % річних.
Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 3.1 Договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
За змістом п.4.4 Договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
Відповідно до п. 9.6 Договору, сторони погодили, що договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») перераховано грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн.
Перерахування кредитних коштів у сумі 2 500,00 грн. на картковий рахунок підтверджено листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 02 серпня 2024 року.
24 липня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого позивач отримав право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і боржниками.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 24 липня 2024 року, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1269242 від 27 жовтня 2023 року у розмірі 15 783,25 грн., з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту складає 2 500,00 грн., заборгованість за відсотками 13 283,25 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1269242 від 27 жовтня 2023 року, станом на 04 лютого 2025 року відповідачка має заборгованість у розмірі 18 925,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 16 425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Також, 20 жовтня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №7185444 про надання споживчого кредиту за допомогою ІКС Товариства, доступ до якого забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2441, 20 жовтня 2023 року.
В аналогічний спосіб ОСОБА_1 підписаний додаток №1 до цього договору, а саме, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.
За умовами договору №7185444 про надання споживчого кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язалось надати відповідачу кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн (п.1.3) строком на 360 дні (п.1.4).
У п.1.5 договору визначено, що за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:
1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.
1.5.2 Знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується, якщо споживач до 19 листопада 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
Згідно з п.3.1 договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки останнім днем повернення кредиту є 14 жовтня 2024 року. Загальна вартість кредиту становить 22 710,00 грн, з яких: 3 000,00 грн тіло кредиту, 19 710,00 грн відсотки.
Перерахування кредитних коштів у сумі 3 000,00 грн. на картковий рахунок підтверджено листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 08 серпня 2024 року.
31 липня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01.02-22/24, у відповідності до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права грошової вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав грошових вимог фінансування у сумі та у строки встановлені цим договором, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступає права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
Згідно з Витягом з Реєстру боржників від 31 липня 2025 року до Договору факторингу №01.02-22/24 від 31 липня 2024 року, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7185444 від 20 жовтня 2023 року в сумі 8 492,40 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 492,40 грн - сума заборгованості по процентам.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорах строк, кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням та відсотками за користування кредитом. Твердження відповідача щодо обставин, за яких вона стала жертвою шахрайських дій третіх осіб, які протиправним шляхом отримали доступ її мобільного телефону, суд вважав недоведеними належними доказами, оскільки сам по собі факт внесення до ЄРДР відомостей за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України по кримінальному провадженню №12024100050000746 від 05 березня 2024 року не підтверджує обставин, що свідчать про недійсність спірних правочинів. У матеріалах справи відсутній вирок чи постанова суду у кримінальній справі, що набрали законної сили, які б свідчили про те, що треті особи, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, отримали доступ до її телефону, облікових записів із незаконним використанням її персональних даних та оформили кредитні договори на її ім`я.
Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відповідача, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Надаючи правову оцінку кредитному договору суд першої інстанції правомірно вважав, що такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором V28944, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
У пункті 2.1. Договору №1269242 від 27 жовтня 2023 року зазначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Перерахування кредитних коштів у сумі 2 500,00 грн. на картковий рахунок підтверджено листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 02 серпня 2024 року.
У пункті 2.1. Договору №7185444 від 20 жовтня 2023 року зазначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Перерахування кредитних коштів у сумі 3 000,00 грн. на картковий рахунок підтверджено листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 08 серпня 2024 року.
Своїм підписом на договорах відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредитних коштів та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Приймаючи пропозицію кредитодавців про укладення кредитних договорів, ОСОБА_1 також погодилася з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіками платежів) Договорів в цілому та підтвердила, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Кредитних договорів.
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Уклавши дані договори на умовах, викладених у них, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.
В той же час, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
На підставі наведеного, апеляційний суд критично сприймає посилання ОСОБА_1 на Витяг з ЄРДР про кримінальне провадження №12024100050000746 за заявою апелянтки від 04 березня 2024 року, відповідно до якого з жовтня по листопад 2023 року невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, видаючи себе за ОСОБА_1 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами фінансових організацій через оформлення онлайн кредитів.
Наявність кримінального провадження, відкритого за заявою ОСОБА_1 , не може свідчити про вчинення злочину відносно неї та не може бути підставою для звільнення відповідачки від доказування в силу частини шостої статті 82 ЦПК України, враховуючи, що у зазначеному кримінальному провадженні винна особа не встановлена та не є підтвердженням вчинення злочину стосовно відповідачки до ухвалення вироку у кримінальній справі, адже за правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому відповідачкою не спростовано, що банківські картки, на які перераховано кредитні кошти, їй не належать.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (абзац перший частини першої статі 1046 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (речення перше та друге абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно із статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Оскільки ОСОБА_1 в ході розгляду справи не спростовано належними та допустимими доказами факт укладення нею кредитних договорів, встановивши прострочення виконання взятих нею на себе зобов`язань за договором №1269242 від 27 жовтня 2023 року у розмірі 18 925,00 грн та за договором №7185444 від 20 жовтня 2023 року у розмірі 8 492,40 грн, місцевий суд правомірно задовольнив позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.
Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 375, 379, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Миненком Олександром Анатолійовичем - залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова