ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/670/26 Справа № 204/15860/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Городничої В.С., Свистунової О.В.
при секретарі – Пікос А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до якої приєдналась ОСОБА_2 на рішення Чечелівського районного суду м. Дніпра від 25 червня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки і піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_2 , яка має ІІІ групу інвалідності та з 2016 року страждає психічним захворюванням. Внаслідок вказаної хвороби ОСОБА_2 не здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також не здатна своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх не виконання, потребує постійного стороннього догляду.
Також заявник зазначив, що він бажає доглядати за сестрою, їх сімдесятирічні батьки проживають у м. Краматорськ. Вказав, що судове рішення йому потрібно, щоб запобігти, у тому числі, можливості взяти сестрою кредит, бо один випадок ще у Краматорську вже був, крім того заявник офіційно не працевлаштований з 2023 року. Раніше він працював у ПрАТ «Новокраматорському машинобудівному заводі» та до сестри у місто Дніпро навідувався, щоб доглядати за нею, а із заводу звільнений та сам завод не працює, у зв`язку з бойовими діями, на зараз він проживає з нею у м. Дніпрі та доглядає за сестрою. Просив визнати ОСОБА_2 недієздатною особою та призначити його опікуном.
Рішенням Чечелівського районного суду м. Дніпра від 25 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна – задовольнити частково та ухвалено: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. У задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що недієздатність ОСОБА_2 підтверджена висновком судово-психіатричної експертизи №421-Ц від 15 жовтня 2024 року, а також вона є інвалідом, що стосується призначення опікуна, судом зазначено, що заявником ці доводи не підтверджено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні заяви про призначення опікуна скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заяви про призначення опікуна, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявник є рідним братом ОСОБА_2 (а.с.12).
З 19 травня 2022 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в ДЗ «Спеціалізованій багатопрофільній лікарні №1 МОЗ України» та має діагноз F20.00 (а.с.16).
Також ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням строком до 01 січня 2025 року та може виконувати підсобні види праці, працювати оператором ПК, помічником продавця без роботи вночі (а.с.16).
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
З 20 квітня 2022 року ОСОБА_2 взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).
Заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а з 12 лютого 2025 року проживає/перебуває як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7, 100-101).
Станом на 08 лютого 2023 року заявник працював у ПрАТ «Новокраматорському машинобудівному заводі» на посаді коваля по молотах і пресах 2 розряду та з 01.08.2022 по 31.01.2023 отримав дохід у загальному розмірі 28593,29 грн. Вказану посаду заявник займав з 10 травня 2017 року (а.с.9-10).
Також судом встановлено, що з доходів заявника у примусовому порядку здійснюються відрахування на утримання неповнолітньої дитини (а.с.10,126,127).
Заявник до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває; психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання у заявника для виконання опіки та піклування відсутні (а.с.8,11).
З березня 2023 року заявник не працевлаштований та доходів не має, окрім того, що у травні 2024 року він отримав дохід від АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 31,78 грн та з лютого 2025 року по квітень 2025 року отримував соціальні виплати від Правобережного УСЗН у розмірі по 2000 грн за кожний місяць (а.с.118-124).
26 лютого 2025 року батьки заявника та ОСОБА_2 надали органу опіки та піклування свою згоду на те, щоб заявник був опікуном ОСОБА_2 (а.с.100-101).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №421-Ц від 15 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, вираженого типу дефекту. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.65-67)
Відповідно до подання органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 11 березня 2025 року, заявника доцільно призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі визнання судом останньої недієздатною (а.с.100-101).
Також з подання органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 11 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 надав органу опіки та піклування довідку про відсутність у нього доходів останні 6 місяців, окрім доходів від компенсації статусу внутрішньо переміщеної особи, було рекомендовано ОСОБА_1 для належного виконання обов`язків опікуна у найкоротший термін влаштуватися на роботу (а.с.100-101).
Оскільки предметом апеляційного перегляду у цій справі є виключно рішення суду першої інстанції щодо призначення заявника опікуном недієздатної особи, то рішення цього ж суду від 10 лютого 2025 року, ухвалене за результатами вирішення питання про визнання особи недієздатною, не підлягає перевірці судом апеляційної інстанції на предмет законності й обґрунтованості відповідно до статті 367 ЦПК України.
Відповідно до статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).
Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.
Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Частиною третьою статті 297 ЦК України передбачо, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).
Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України).
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системний аналіз змісту частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування).
Пункту 3.3 Правил опіки та піклування, визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна серед яких, зокрема: акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.
Отже, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки входить до переліку документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна.
Як встановлено судом апеляційної інстанції матеріали справи містять подання органу опіку та піклування про призначення заявника опікуном.
Так, відповідно до подання органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 11 березня 2025 року, заявника доцільно призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі визнання судом останньої недієздатною (а.с.100-101).
А згідно документів, на підставі яких було прийнято розпорядження про затвердження подання щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи, було перевірено особу громадянина ОСОБА_1 , з яких встановлено, що заявник і його сестра є внутрішньо переміщеними особами, сам заявник за станом здоров`я може бути опікуном, характеризується позитивно, а також перевірено умови проживання та складено Акт обстеження умов проживання, за місцем фактичного проживання заявника та сестри в АДРЕСА_2 , умови є задовільними, неофіційно працює в службі таксі, вживає заходів що офіційного працевлаштування, батьки проживають в м. Краматорську, і допомоги надавати не можуть у зв`язку з похилим віком (а.с. 186-199), що підтверджено в суді апеляційної інстанції.
Підсумовуючи вищезазначене, з урахуванням того, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, та сам заявник своїми діями сприяв оформлення та надання до суду відповідного подання щодо доцільності призначення його опікуном, а також заявник є рідним братом ОСОБА_2 та може за всіма характеристиками бути опікуном ОСОБА_2 . 
Проте суд першої інстанції на вказане уваги не звернув.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про призначення його опікуном підлягає задоволенню, отже рішення суду в частині відмови у задоволенні цих вимог слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном над сестрою ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 до якої приєдналась ОСОБА_2 — задовольнити.
Рішення Чечелівського районного суду м. Дніпра від 25 червня 2025 року - в частині відмови в задоволення заяви про призначення опікуна скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою, АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , опікуном над сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою, АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 07 квітня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича 

О.В. Свистунова