ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 367/10780/24	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/151/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Хома М. В., 
за участі секретаря — Панькевич Т.І.
без сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 367/10780/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК”, інтереси якого представляє Борисовський Андрій Романович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2025 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК”, треті особи Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Арсенал — Страхування”, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення дорожньо-траспротної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника-адвоката Мельниченка М.С., звернулася в суд із позовом до ТзОВ “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК”, треті особи ПрАТ “Страхова компанія “Арсенал — Страхування”, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 8.08.2023 о 18 год 15 хв в Київській області, смт. Ворзель по вул. Декабристів, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN ALTIMA» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Ірпінського міського суду від 10.10.2023 у справі № 367/6946/23, ОСОБА_2 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Автомобіль «RENAULT MASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК».
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування», якою виплачено страхове відшкодування в розмірі 65396,30 гривень.
Однак, з метою оцінки нанесеного в результаті вищевказаної ДТП пошкодження автомобіля, ОСОБА_3 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 та отримав Звіт про оцінку матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу під № 05/10/23 від 03.10.2023, згідно якого ринкова вартість автомобіля засобу «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , на дату оцінки, без врахування отриманих пошкоджень становить - 319283,94 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 (без ПДВ) становить - 235440,36 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (без ПДВ) становить - 100579,28 грн.
Таким чином, з врахуванням вже виплаченої страхової суми та розміру страхового ліміту, відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду пошкодження автомобіля «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП в розмірі 32582,98 гривень (100579,28 грн - 2600 грн (франшиза) - 65396,30 грн (вже виплачені кошти).
Під час настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» та виконував службові обов`язки. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Таким чином, з ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток в розмірі різниці між фактичним розміром завданої шкоди (235440,36 грн.) і відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (страховим відшкодуванням) (100579,28 грн), та франшизи (2600,00 грн), що становить - 137461,08 гривень.
Крім того, саме через дорожньо-транспортну пригоду відбулось пошкодження автомобіля ОСОБА_1 , що спричинило останній сильні душевні страждання. Зокрема, позивачем багато часу витрачено на пошук способів відновлення свого порушеного права, пошук винних та відповідальних осіб, способів мирного позасудового врегулювання питання щодо відшкодування збитків задля найшвидшого відновлення автомобіля, що в свою чергу викликали сильний стрес позивача. Також через відсутність достатніх коштів для проведення ремонтних робіт автомобіль «NISSAN ALTIMA» державний номерний знак НОМЕР_2 , тривалий час знаходився у аварійно-пошкодженому стані, що позбавляло позивача можливості його повсякденного використання. Вказана обставина негативно впливала на життєвий ритм ОСОБА_1 з огляду на відсутність мобільності у вирішенні повсякденних турбот, що викликало постійний стрес та пригнічений стан позивача. У ОСОБА_1 погіршився сон, з`явилася постійна дратівливість.
ОСОБА_1 оцінює нанесену їй моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.
Оскільки ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК», саме на ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» покладається обов`язок відшкодування, в тому числі і моральної шкоди, завданої позивачу.
17.04.2025 представником позивача, через систему «Електронний суд» подано суду заяву, в якій представник позивача просить залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32582,98 гривень та судових витрат; продовжити розгляд цивільної справи № 367/10780/24 в остаточній редакції, з урахуванням зменшення позовних вимог до ТзОВ «ПУЛЬС-ЛОДЖИСТИК» про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 87448,96 гривень та стягнення 10000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди. 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32582,98 гривень - залишено без розгляду. Продовжено розгляд цивільної справи № 367/10780/24 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК», з урахуванням зменшених позовних вимог згідно заяви представника позивача ОСОБА_5 від 17.04.2025, про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 87448,96 гривень та стягнення 10000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди.
Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 13.05.2025 постановлено залучити до участі в справі в якості третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування», що відображено в протоколі судового засідання.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто із ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» в користь ОСОБА_1 79023,70 грн. грошового відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто із ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» в користь ОСОБА_1 10000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» в користь держави 1106,43 гривень судового збору.
Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року заяву представника позивача - адвоката Мельниченко М.С. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК», треті особи - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди — задоволено частково.
Стягнуто з ТзОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» на користь ОСОБА_1 31972,50 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти заявлених вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ТзОВ “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК” - Борисовський А.Р. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2025 року в частині стягнення моральної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля. У зв`язку із зменшенням суми задоволених позовних вимог, просили перерахувати суму судового збору, яка стягується на користь держави з відповідача.
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що позивачка у справі, визначаючи наявні моральні збитки у розмірі 10000 грн, не наводить жодного доказу їх існування.
Факт не проведення ремонту пошкодженого автомобіля через начебто відсутність коштів на це, позивачкою використовується у якості підтвердження наявності моральних страждань. Однак у справі наявні докази сплати з боку ПрАТ “СК “Арсенал - Страхування” на користь позивача страхових виплат, відтак вона могла використати їх для проведення ремонтних робіт, принаймні частково. З іншого боку, за наслідками ДТП не відбулось пошкодження авто, що спричинило неможливість його використання за призначенням, а тому не можуть бути прийняті до уваги твердження позивачки про те, що у неї була відсутня мобільність для вирішення повсякденних турбот.
Навпаки, не відновлення автомобіля протягом такого тривалого терміну може свідчити лише про те, що стан автомобіля не заважає його використанню за призначенням та про недбайливе (байдуже) ставлення позивача до свого майна, що ніяк не пов`язане із наявністю у нього моральних збитків.
Суд, також, не взяв до уваги, що позивачка не є власником пошкодженого автомобіля, а щодо шкоди морального характеру самого власника у матеріалах справи взагалі не йдеться. Також позивачкою не було висвітлено ні відповідальності перед власником, ні про погіршення відносин із ним, не наведено жодних доказів щодо такого.
Відзив на апеляційну скаргу представника ТзОВ “ПУЛЬС — ЛОЖИСТИК” - Борисовського А.Р., до суду апеляційної інстанції не поступав.
ТзОВ “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК” та їх представник Борисовський А.Р. а також представник ПрАТ “СК “Арсенал Страхування” в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення судових повісток до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявні довідки про доставку електронного документа.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
10 лютого 2026 року, через систему “Електронний суд” представник ОСОБА_1 - адвокат Мельниченко М.С. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу ТзОВ “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК” просив залишити без задоволення, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2025 року без змін.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Апеляційний суд переглядає справу лише в частині щодо стягнення моральної шкоди та розподілу судових витрат, в іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається. 
Судом встановлено, що 18 серпня 2023 року о 18 год. 15 хв. в Київській області, смт. Ворзель, по вул. Декабристів, 1, водій ОСОБА_2 керував автомобілем RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем NISSAN ALTIMA д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався позаду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/6946/23 від 10.10.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Автомобіль «RENAULT MASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК», що підтверджується матеріалами справи № 367/6946/23.
Оскільки під час ДТП водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК», тому саме ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК» має нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду.
Автомобіль «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 перебуває у власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .
У момент ДТП ОСОБА_1 керувала автомобілем «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , на законній підставі, оскільки останній було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на вказаний автомобіль.
Згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 182-2023 від 20.09.2023 вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,70) завданого автомобілю «NISSAN ALTIMA» державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 76421,55 грн. 
Як вбачається із матеріалів справи, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» 27.09.2023 було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_6 , в сумі 65396,30 гривень. 
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ТзОВ “ПУЛЬС - ЛОДЖИСТИК” окрім матеріальної шкоди ще й моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачу було завдано немайнових витрат, спричинених моральними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті, зокрема позивачем багато часу витрачено на пошук способів відновлення свого порушеного права, пошук винних та відповідальних осіб, способів мирного позасудового врегулювання питання щодо відшкодування збитків задля найшвидшого відновлення автомобіля, що в свою чергу викликали сильний стрес у ОСОБА_1 . Саме через відсутність достатніх коштів для проведення ремонтних робіт автомобіль «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , тривалий час знаходився у аварійно-пошкодженому стані, що позбавляло позивача можливості його повсякденного використання. Вказана обставина негативно впливала на життєвий ритм ОСОБА_1 з огляду на відсутність мобільності у вирішенні повсякденних турбот, що викликало постійний стрес та пригнічений стан позивача. У ОСОБА_1 погіршився сон, з`явилася постійна дратівливість. 
Задовольняючи позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції враховуючи характер правопорушення, вимоги розумності та справедливості, беручи до уваги розмір завданого матеріального збитку в результаті ДТП вважав, що заявлений позивачем до відшкодування розмір завданої моральної шкоди в сумі 10000 гривень є розумним та достатнім грошовим відшкодуванням спричиненої позивачу моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ТОВ «ПУЛЬС-ЛОДЖИСТИК» на користь позивачки. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Згідно з пунктом 2.2. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Враховуючи те, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначено, що "факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленума ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року, «..до таких осіб (особи, які також мають право вимагати відшкодування шкоди) належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення..». 
У даній справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 під час ДТП керувала транспортним засобом «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .
До позовної заяви ОСОБА_1 долучила копії посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - легкового автомобіля «NISSAN ALTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , що з огляду на викладені норми матеріального права свідчить про правомірність володіння ОСОБА_1 вказаним легковим автомобілем на момент ДТП.
З огляду на наведене не заслуговує на увагу посилання заявника на те, що позивачка не є власником пошкодженого автомобіля, а тому не має права на відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 правомірно керувала транспортним засобом, а тому їй належить право на відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП.
Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а також в інших випадках, встановлених законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 дійшла висновку, що виходячи з положень ст. ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.
Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.
Як вбачається з матеріалів справи, належний позивачу автомобіль на тривалий час не був придатний для користування, що безперечно призвело до суттєвих незручностей у її житті і вона вимушена була докладати значних зусиль для відновлення звичного для неї способу життя. Це в свою чергу призвело до втрати спокою та рівноваги. 
Також надуманим є твердження заявника на те, що позивачка виключно стверджує про наявність душевних хвилювань, однак ні не визначає їх глибини ні не підтверджує їх наявність жодними доказами.
Моральна шкода - це нематеріальні страждання, які не мають документального прояву, а достатнім доказом є фактичні обставини, що об`єктивно могли спричинити страждання.
Колегія суддів вважає, що участь у дорожньо-транспортній пригоді та зміна у зв`язку з цим способу життя безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивачки та неодмінно призвело до емоційного дискомфорту.
Крім цього, не заслуговують на увагу доводи представника заявника щодо необґрунтованої тривалості ремонту пошкодженого автомобіля у зв`язку з начебто відсутністю коштів, частину яких оплатила страхова компанія з огляду на те, що ПАТ “Страхова компанія “Арсенал-Страхування” страхове відшкодування здійснило в розмірі 65396,30 грн, а вартість відновлювального ремонту згідно звіту № 182-2023 від 20.09.2023 становила 152845,25 грн.
Отже, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, врахував конкретні обставини справи, обставини ДТП, характер та обсяг страждань, яких зазнала ОСОБА_1 та обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди у 10 000 грн. 
Таким чином, судом першої інстанції було правильно, всебічно і повно встановлено обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ТзОВ“ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК”, інтереси якого представляє ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2025 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишається без змін, перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється. 

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК”, інтереси якого представляє Борисовський Андрій Романович, залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 лютого 2026 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів 

М.В. Хома