Справа № 372/6037/25 
Провадження 2-401/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Кравченка М.В.,
при секретарі Ільїній А.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі він є студенткою денної форми навчання, тому він не в змозі забезпечувати себе самостійно, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. У зв`язку із чим, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку.
09 грудня 2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, призначення судового засідання для розгляду справи по суті.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. 
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в меншому розмірі.
Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.
Вислухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 
Позивачка ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_1 у період з 20 червня 1998 року по 26 листопада 2014 року.
На підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.11.2014 року (справа №372/5275/14-ц) шлюб між сторонами розірвано.
Відповідач ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 
Після розірвання шлюбу сторони подружні стосунки припинили і відповідач з нею та дитиною не проживає.
10.02.2025 року сину сторін – ОСОБА_2 виповнилося 18 років відповідно до ст. 6 СК України він втратив статус дитини.
Відповідно до довідки Державного торгівельно-економічного університету від 03.09.2025 № 869 - ОСОБА_2 є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр факультету торгівлі та маркетингу. Навчається на контрактній основі.
Згідно з договором про навчання сума плати за рік становить 42 200 (сорок дві тисячі двісті) грн., що підтверджується договором № 3191зд6-2025 від 08.08.2025. ОСОБА_2 закінчує навчання у червні 2029 року.

Оскільки дитина навчається на денні формі, стипендії не отримує, самостійного заробітку не має, постала потреба в матеріальній допомозі з боку батька, так як батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Потреба в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця проживання, навчання, придбання одягу, харчування, канцелярії та підручників, тощо.
Позивачці складно оплачувати в повній мірі вартість навчання, та утримувати дитину. Також, позивачкою частково проведено оплату за навчальний рік, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.4494070931.1 від 11.08.2025 на суму 21100,00 грн.
Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки обов`язок щодо утримання дитини має покладатись не тільки на матір, а й на батька.
На теперішній час, тобто після досягнення дитиною повноліття, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тоді як ОСОБА_2 потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Так як батько дитини, відповідач по даній справі, на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а дитина потребує по причині продовження навчання, суд вважає, що відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини, починаючи з 21 жовтня 2025 року до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.
Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Вирішуючи питання про термін, на який покладається на відповідача обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст. 199 СК України аліменти слід стягнути на період навчання дитини, починаючи з 21 жовтня 2025 року до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються 13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
За таких обставин відповідач у справі звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи вищевикладене судові витрати в даній справі слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 184, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини, починаючи з 21 жовтня 2025 року до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко