ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28854/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року (суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/28854/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; код ЄДРПОУ 21910427) викладених у рішенні Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області у вигляді листа Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.09.2024 року №48832-34885/0-01/08-0400/24 та рішенні про відмову у перерахунку пенсії №912390193733 від 02.10.2024 року відділом перерахунку пенсій №4 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до стажу періодів роботи: період роботи в частном предприятии-фирма "Кристина" з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року; період провадження підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до стажу періоди роботи: період роботи в частном предприятии-фирму "Кристина" з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року; період провадження підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; код ЄДРПОУ 21910427) перерахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію починаючи з дати первісного звернення, виплатити заборгованість та виплачувати в подальшому пенсію без обмеження її розміру.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до стажу періодів роботи: період роботи у Частное предприятие-фирму "Кристина" з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року; період провадження підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка викладена у листі від 03.09.2024 року №48832-34885/0-01/08-0400/24 та у рішенні про відмову у перерахунку пенсії №912390193733 від 02.10.2024 року щодо не зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до стажу періодів роботи: період роботи в частном предприятии-фирма "Кристина" з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року; період провадження підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до стажу періоди роботи: період роботи в частном предприятии-фирму "Кристина" з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року; період провадження підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року та перерахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.08.2024 року з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне встановлення обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає про відсутність правових підстав для зарахування спірного періоду підприємницької діяльності, оскільки позивачем не було надано доказів сплати страхових внесків та уточнюючих довідок про періоди роботи. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.09.2017 перебуває на обліку та отримуєте пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
22.12.1994 р. позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, серія ВОО №337926 від 22.12.1994 р.
23.07.2012 р. відповідно до ст. 47 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №222400060003037913 про проведення реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .
Згідно з дипломом серія НОМЕР_1 від 26.06.1981 р. позивач навчалась з 1976 р. по 1981 р. у Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті.
З матеріалів справи убачається, що 05.08.2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила: до стажу періоди роботи: період роботи в частном предприятии фирма " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року; період провадження підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року; після вказаних періодів перерахувати пенсію, виплатити заборгованість виниклу з моменту призначення пенсії та виплачувати в подальшому перераховані пенсійні виплати.
Згідно листа відповідача про розгляд звернення №48832-34885/О-01/8-0400/24 від 03.09.2024 року позивач з 19.09.2017 перебуває на обліку та отримуєте пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058 -IV). Згідно означеного листа розмір пенсії позивача розраховується із загального страхового стажу 27 років 03 місяці 08 днів, в тому числі період отримання допомоги по безробіттю з 21.07.1992 по 20.04.1993 та період роботи з 21.04.1993 по 12.12.1994. З 01.10.2017 пенсію позивача відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” № 2148 - VIII від 03.10.2017 перераховано із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” № 2148 - VIII від 03.10.2017. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% становить 0,27250. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розрахований за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.12.2001 по 29.02.2016. Для розрахунку розміру пенсії застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764,40 грн. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,02646. З 01.03.2019 розмір пенсії позивача розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки (3764,40 грн) збільшеної на коефіцієнт 1,17 (4404,35 грн). З 01.05.2020 розмір пенсії позивача розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки на коефіцієнт 1,11 (4888,83грн). З 01.03.2021 розмір пенсії позивача розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки збільшеної на коефіцієнт 1,11 (5426,60 грн). З 01.03.2022 розмір пенсії позивача розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки на коефіцієнт 1,14 (6186,32 грн). З 01.03.2023 розмір пенсії позивача розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки на коефіцієнт 1,197 (7405,03 грн). Після проведеного автоматизованого перерахунку пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185, із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки на коефіцієнт 1,0796 (7994,47 грн), середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії з 01.03.2024 складає 8206,00 грн (7994,47 грн х1,02646). Загальний розмір пенсії позивача, станом на 01.09.2024, становить 2571,56 грн, з яких: 2236,14 грн - розмір пенсії за віком (8206,00 грн х 0,27250); 335,42 грн - підвищення відповідно до статті 29 частини 3 (15 %). Згідно із пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами), заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
24.09.2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо зміни надбавки.
За наслідками розгляду заяви, 02.10.2024 року відповідачем прийнято рішення №912390193744 про відмову у перерахунку пенсії.
В тексті загаданого рішення зазначено наступне. Відділом перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву від 24.09.2024 №17794 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), щодо зміни надбавки. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 “Про затвердження Порядку- підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” періоди провадження фізичною особою підприє мницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України ара сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із за стосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеці ального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, доку ментів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі страхування. Оскільки, вищевказаних документів не надано, підстав для проведення перерахунку немає. В перерахунку пенсії відмовлено. Органи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керуються нормами чинного законодавства. Згідно ст. ст. 105 Закону №1058 застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Згідно з статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч.3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування2 (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
З огляду на положення вказаних норм права законодавцем передбачена можливість зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності, при цьому, період провадження підприємницької діяльності за період з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців незалежно від сум сплачених ними страхових внесків. Для цього достатньо лише надання довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.
В даному випадку 22.12.1994 р. позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, серія ВОО №337926 від 22.12.1994 р. 23.07.2012 р. відповідно до ст. 47 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №222400060003037913 про проведення реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .
Водночас вказаним вище Порядком не визначено підстав (порядок) зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності позивача за період з 27.03.1993 року по 1 січня 1998 р., оскільки в цьому Порядку йдеться про зарахування періодів підприємницької діяльності до 1 травня 1993 (для спрощеної системи оподаткування) та до 01 липня 2000 року (для підприємців, які перебували на загальній системі оподаткування).
В той же час, чітко визначеною позицією законодавця є можливість зарахування до страхового стажу період провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003р., при цьому, на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а не на підставі довідки про сплачені страхові внески.
Визначений період по 31 грудня 2003 року обумовлений тим, що з 01.01.2004 набрав чинність Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, яким вперше визначено поняття страхового стажу як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Таким чином, враховуючи те, що позивач, зокрема, здійснював підприємницьку діяльність в період до набрання чинності Законом №1058, а законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності до 31.12.2013 на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, то враховуючи конституційне право особи на пенсійне забезпечення, а також приймаючи до уваги однаковий правовий статус «суб`єкта підприємницької діяльності» який існував як в період здійснення позивачем підприємницької діяльності так і в період з 01.01.1998 (період зазначений в Законі №1058), суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 12.12.1994 року по 18.12.2001 року.
Стосовно спірного періоду роботи в частном предприятии-фирма " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з 21.04.1993 року по 12.12.1994 року.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Так, записами у трудовій книжці НОМЕР_3 від 01.09.1981 р. та від 01.03.2024 р. зазначено (мовою оригіналу) позивача підтверджено, що остання 21.04.1993 г. - принята на работу на должность главного бухгалтера в частное предприятие-фирму “Кристина”; 12.12.1994 г. - уволена с работы по собственному желанию по ст. 38 КЗоТ Украины.
Таким чином спірний період підтверджено записами в трудовій книжці позивача, а тому має бути зарахований до страхового стажу. При цьому суд зазначає, що з цього приводу відсутні обґрунтовані доводи в апеляційній скарзі. 
При цьому зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу позивача є підставою для здійснення перерахунку пенсії останнього. 
За таких обставин судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова