532/130/26 
1-кп/532/56/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 р. м. Кобеляки
Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , 
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 12026175470000003 від 07.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Константинівка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянки України, фактичне місце проживання якої АДРЕСА_1 , не заміжньої, освіта базова середня, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,  

В С Т А Н О В И В :

04.01.2026 близько 10:00 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася словесна сварка.
У ході вказаної сварки ОСОБА_3 діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, нанесла один удар кулаком правої руки по обличчю, в ділянку лівого ока потерпілій ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 9 від 13.01.2026 у потерпілої ОСОБА_4 виявлено такі тілесні ушкодження: синець на повіках лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасних розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. 
16 січня 2026 року, з ініціативи підозрюваної ОСОБА_3 укладено угоду про примирення з потерпілою.
Згідно з угодою ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Розглядаючи питання затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За змістом частин 1, 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. 
Діяння, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії кримінальних проступків.
Потерпіла ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді підтвердила свою згоду на укладення угоди, будь-яких вимог майнового чи морального характеру до підозрюваної ОСОБА_3 не має.
Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення частин 1, 2 статті 473 та частини 5 статті 474, статті 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена об`єктивно може виконати взяті на себе зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України, умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Таким чином, узгоджене сторонами покарання визначене у межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства та вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 . 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні не обирався і підстав для обрання його до набрання вироком законної сили, не вбачається.
Завдана майнова шкода у кримінальному провадженні відсутня.
Цивільний позов не заявлений.
Витрати на залучення експертів у справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 16 січня 2026 року по кримінальному провадженню № 12026175470000003 від 07.01.2026, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Полтавського апеляційного суду 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя