Cправа № 166/327/26
Провадження 2-а/166/5/26 
категорія: 139

Рішення 
іменем України
06 квітня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Фазан О.З. 
за участю секретаря Приймачук О. М., 
позивача ОСОБА_1 ,
його представника адвоката Токарської В. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області,третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог,щодо предмета спору на стороні відповідача поліцейського відділення поліції №2(сел Ратне)Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції Педича Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
установив:
23 лютого 2026 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до старшого сержанта поліції Педича Сергія Володимировича поліцейського відділення поліції №2(сел.Ратне)Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1969521 від 07.02.2026 року за ст. 183 КУпАП та справу провадженням закрити за ч.1 ст. 247 КУпАП та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 ,6 грн.
В обґрунтування вимог вказує на те, що 13 лютого 2026 року йому надійшов лист із оскаржуваною постановою , ознайомившись із нею вважає її незаконною і такою , що підлягає скасуванню наступних підстав.
Постанова складена з порушенням вимог ст. ст. 245 -249 , 254 -256, 268, 271 КУпАП.
Так, в протоколі зазначено, що він ніде не працює, безробітний, проте є особою з інвалідністю третьої групи довічно. Вказує , що його пояснення ОСОБА_2 не взяв до уваги і їх не перевірив. В односельчан письмових пояснень не взяв і взагалі нікого не опитував.З ОСОБА_3 - жителькою АДРЕСА_1 , не зустрівся і від неї пояснення не відібрав. Не доставив її на медичне обстеження, не провів огляд худоби, не залучив для огляду ветеринарного лікаря. ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями тривалий період. Під час запоїв вона знущається над худобою, не кормить її, не дає води корові, свині, коневі, собаці та птиці в своєму господарстві. Кури майже всі здохли. Худоба дуже худа.В поліцію він звертався приблизно п`ять разів з приводу жорстокого поводження з худобою. Він вже звертався зі скаргою до старости села ОСОБА_5 і він з дільничим інспектором ОСОБА_6 приходили до неї, однак ОСОБА_7 закрилась в будинку і не відкрилась. 
07 лютого 2026 року в черговий раз ОСОБА_4 напилась спиртного і до 11 години 15 хвилин не покормила тварин. Він вже не міг змиритись з негативним ставленням Ірини до худоби, кормити її, а тому викликав поліцію.
У статті 85 КУпАП зазначено: Жорстоке поводження з тваринами-знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не спричинило тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання, поводження та транспортування тварин, передбачені законодавством, крім передбачених статтями 85,87-88-2,154 цього Кодексу,- тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.
07.02.2026 року ОСОБА_2 прибув на його подвір`я разом з інспектором поліції Кіпень Олександром Петровичем і з ним говорив ОСОБА_8 , а ОСОБА_2 сидів в автомобілі.
Таким чином, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року позовну заяву залишено без руху.
На виконання вищезазначеної ухвали суду представником позивача адвокатом Токарською В. Г. подано позовну заяву до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1969521 від 07.02.2026 року за ст. 183 КУпАП та справу провадженням закрити за ч.1 ст. 247 КУпАП та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 ,6 грн.
Крім того, позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку для звернення до суду. В обгрунтування заяви зазначив, що постанову про накладення адміністративного стягнення отримав 13 лютого 2026 року , з якою не погодився та вирішив її оскаржити. Він є особою з інвалідністю 3 групи, а тому 16.02.2026 року ( 14 - 15.02.2026 року вихідні дні ) звернувся до Ковельського місцевого центру з надання правничої допомоги, де було надано йому список документів , які необхідно подати до центру для призначення адвоката. Зібравши відповідні документи , 17.02.2026 року подав заяву до центру правничої допомоги в м. Ковель і 20.02.2026 року призначено адвоката Токарську В. Г. 
Адвокат Токарська В. Г. 23 лютого 2026 року ( 21-22 лютого вихідні) підготовлено позов і подано до суду .
Позивач вважає, що виходячи із наведено строк звернення до суду ним пропущено з поважних причин.
Ухвалою суду від 03.03.2026 року відкрито провадження у справі, поновлено строк звернення до суду, залучено до участі в справі в якості третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог,щодо предмета спору на стороні відповідача поліцейського відділення поліції №2(сел.Ратне)Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції Педича Сергія Володимировича .
До суду 12.03.2026 року надійшла заява про залишення позову без розгляду . В обгрунтування заяви зазначено, що на місці події 07.02.2026 року працівником поліції складено відповідні матеріали стосовно ОСОБА_1 , винесено оскаржувану постанову про накладення за ст. 183 КУпАП штрафу у розмірі 850 грн. Інспектором ознайомлено позивача із постановою, роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП
Отже, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин.
Крім того, до суду 12.03.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву , в задоволенні позову просить відмовити. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом з нагрудної боді-камери інспектора від 07.02.2026 року , поясненнями ОСОБА_3 .
Також до відзиву відповідачем долучено ДВД диск, копія реєстраційної картки № 951 , копія пояснення ОСОБА_3 .
У судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, просили його задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_4 не доглядає худобу , вживає спиртні напої, а тому звернувся на лінію 102 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,щодо предмета спору на стороні відповідача поліцейський відділення поліції №2(сел.Ратне)Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старший сержант поліції Педич С. В. просив відмовити у позові, позивач не захотів отримати оскаржувану постанову , не бажав, щоб йому роз`яснили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Свідок ОСОБА_8 показав суду, що ОСОБА_1 у присутності їх повідомив, що сусідка не годує худобу, пішла на точку , де придбала горілки, пішла додому. ОСОБА_1 , він разом із іншим працівником поліції пішли до сусіда та підтвердилася інформація , що ОСОБА_7 взяла в сусіда хліб, а не спиртні напої.Свідок ствердив, що ОСОБА_1 оголошено оскаржувану постанову та роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , передбачкені ст. 268 КУпАП. Позивач не отримав оскаржувану постанову, покинув місце складання процесуальних документів, а тому постанову про накладення на нього адміністративного стягнення направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом.
Ухвало суду від 02.03.2026 року ( протокольно) відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивач є особою з інвалідністю 3 групи та не отримав оскаржувану постанову у день її винесення поліцейським.
Суд, заслухавши позивача, його представника, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог,щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , свідка, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП .
Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕГА № 1969521 від 07 лютого 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.
Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, ОСОБА_1 здійснив виклик на спецлінію 102 про начебто дружина брата ОСОБА_4 вживає алкоголь та відмовляється годувати худобу , вживає алкоголь, спить. 
Прибувши на місце працівниками поліції під відеозапис перевірено, в присутності ОСОБА_1 , інформацію останнього про те, що ОСОБА_4 не годує худобу, пішла до сусіда придбала спиртні напої , що не підтвердилося.
Після цього, ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, оголошено зміст оскаржуваної постанови, яку той відмовився отримати.
У позовній заяві позивач стверджує, що даного правопорушення він не вчиняв, працівники поліції не здійснили перевірку та не встановили дійсних обставин ситуації, що докази вчинення правопорушення відсутні, відповідач протиправно склав оскаржувану постанову.
Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
У відповідності до ст. 222 КУпАП , розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.
У адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
З оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_9 за місцем проживання в с. Жиричі перевірялась інформація позивача, яка не підтвердилася , тобто в діях останнього є склад адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП.
Аналогічно не підтверджується інформація ОСОБА_1 на лінію 102 письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.02.2026 року.
Таким чином, працівниками поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_8 під час виїзду за викликом позивача з`ясовано обставини подій, які свого підтвердження не знайшли, встановили причину завідомо неправдого виклику та ОСОБА_2 виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.
Суд зазначає, що ОСОБА_2 приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення, діяв у межах своєї компетенції та відповідно до частин першої та другої статті 222 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 3 КУпАП).
У відповідності до статті 183 КУпАП відповідальність за нею наступає за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у виді штрафу від п`тдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 відповідач на законних підставах притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, оскільки позивачем не надано доказів того, що він на законних підставах викликав працівників поліції, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Інші твердження позивача, його представника не заслуговують на увагу та не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку відмовити у позові .
На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,
у х в а л и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області,третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог,щодо предмета спору на стороні відповідача поліцейського відділення поліції №2(сел.Ратне)Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції Педича Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення.
Дата проголошення повного рішення 06 квітня 2026 року .

Суддя Ратнівського
районного суду О.З.Фазан