Справа № 344/4726/26 
Провадження № 2/344/4056/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області 
в складі: головуючої – судді: Домбровської Г.В.
при секретарі c/з: Катрич М.-Т.Т., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, - 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (надалі – «Позивач») в особі свого уповноваженого представника звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі – «Відповідач») про зміну способу стягнення аліментів, визначеного судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2018 року у справі №344/17171/18, та просить стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , - аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 779 грн 50 коп. на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини, матеріальний стан відповідача з моменту розірвання шлюбу постійно змінюється, а тому, на думку сторони Позивача, є доцільним звернутись до суду з позовом щодо зміни способу стягнення аліментів і встановлення його у частці від доходу платника аліментів.
Зазначає, що з жовтня 2025 року Відповідач є військовослужбовцем, котрий проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_3 . 
Покликається на те, що чинне законодавство надає Позивачці право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності – змінювати його. Позивачка бажає скористатися своїм правом, визначивши спосіб стягнення аліментів – їх присудження у частці від доходу Відповідача. Крім того, як зазначено в позовній заяві, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Оскільки Позивачка має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів не поставить Відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак, вважаємо, що є наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) Відповідача. Зазначає, що така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Представником Позивача подано заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представником Відповідача через систему «Електронний суд» подано Відзив на позов, в якому він частково заперечив проти позову та просив змінити спосіб стягнення аліментів на їх стягнення в частці від усіх доходів платника, установивши їх розмір не більшим 1/6 від усіх його доходів відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України.
В обґрунтування заперечень на позов представник Відповідача покликався на те, що на сьогодні Відповідач не перебуває на військовій службі, оскільки має право на звільнення з військової служби з наданням відстрочки від служби. Вважає, що позивачка безпідставно і без доведення своєї позиції належними та допустимими доказами, стверджує про те, що матеріальний стан відповідача постійно змінюється і посилається на таку обставину як на підставу зміни способу стягнення аліментів.
Також зазначає, що у Відповідача на утриманні перебувають загалом троє дітей, на даний час також і дружина, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що не працює, а тому, заявлений позивачкою розмір аліментів відповідач не визнає. Зважаючи на встановлений частиною 5 статті 183 СК України розмір аліментів, які суд у праві стягнути з одного з батьків на підставі судового наказу, відповідач може сплачувати не більш як 1/6 частину усіх його доходів.
В судове засідання, призначене на 03.04.2026 року Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Враховуючи строки розгляду даної категорії справ, факт подання представниками сторін письмових заяв по суті справи (позовної заяви, відзиву на позов), Суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи без участі представників сторін на підставі наданих пояснень, доказів та згідно вимог чинного законодавства. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі – «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28.10.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 03.08.2016 р.).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/17167/18 від 13 грудня 2018 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 ), який укладений 28.10.2015р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №2097.
Малолітню дитину: доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_2 ).
06 листопада 2018 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ № 344/17171/18, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 779 (сімсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 жовтня 2018 року. 
Як зазначено в позовній заяві, на даний час донька проживає разом із Позивачем та перебуває на її утриманні.
З метою забезпечення захисту прав та інтересів дитини Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, який визначений вищезазначеними судовим наказом, та просить стягувати аліменти не у твердій грошовій сумі, а в частці 1/4 від всіх видів доходів Відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). 
Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі – «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). 
Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на даний час неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно судового наказу, який є чинним на даний час, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , присуджено аліменти у розмірі 779,50 грн. щомісячно, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , до досягнення дитиною повноліття.
Посилаючись на наявність у стягувача аліментів права на зміну способу їх присудження, а також на зміну відповідних обставин, Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом.
Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В поданій до суду заяві Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку).
Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. 
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів – це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2018 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. 
Крім того, згідно економічних показників в Україні щороку підвищується рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.
Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу Відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких Позивач бажає скористатися такою можливістю.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права Суд зазначає, що Позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: змінився матеріальний стан Позивача, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину.
При цьому, Суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).
Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами доньки сторін, встановленими обставинами дають підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини.
Разом з тим, Суд враховує і обставини Відповідача, а саме наявність у нього на утриманні від другого шлюбу двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Отже, враховуючи те, що заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, покращують її матеріальне становище, тому Суд приходить до висновку, що є підстави для зміни способу стягнення, визначених раніше судом аліментів з твердої грошової суми у розмірі 779,50 гривень до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення неповнолітньою ОСОБА_3 повноліття, тобто часткового задоволення позову.
Стягнення аліментів в такому розмірі (1/5 частини від усіх видів заробітку Відповідача), за висновком Суду, не порушує права інших малолітніх дітей від нового шлюбу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи першочергово з інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/5 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.
Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів у справі №344/17171/18.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів – задовольнити частково.
2. Змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлений судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2018 року у справі №344/17171/18.
3. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
4. Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.
5. В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
6. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України) судовий збір в розмірі 1000,00 грн.
7. З дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів за судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2018 року у справі №344/17171/18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2026 року.

Суддя Домбровська Г.В.