ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"24" березня 2026 р.	 	Справа № 916/5766/24(213/2806/25)	

Господарський суд Одеської області у складі судді Гут С,Ф. при секретарі судового засідання Борисовій Н.В., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЗНЕС ПОЗИКА” (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) до  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту від 28.01.2024 № 453260-КС-003 в розмірі 62 785,50 грн., з якої 18 471,65 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 44 313,85 грн. – сума прострочених платежів по процентах

за участю представників сторін:
від позивача - не з`явився
від відповідача - не з`явися

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “БІЗНЕС ПОЗИКА” звернулось до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту від 28.01.2024 № 453260-КС-003 в розмірі 62 785,50 грн., з якої 18 471,65 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 44 313,85 грн. – сума прострочених платежів по процентах.
11.06.2025 ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу цивільну справу № 213/2806/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЗНЕС ПОЗИКА” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Хаджибейського районного суду міста Одеси, за територіальною підсудністю.
08.07.2025 ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЗНЕС ПОЗИКА” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
08.10.2025 ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси відмовлено в задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 213/2806/25. Матеріали цивільної справи № 213/2806/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЗНЕС ПОЗИКА” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд Господарського суду Одеської області, де 23.01.2025 відкрито провадження у справі № 916/5766/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . 
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.11.2025 справу № 213/2806/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Шаратову Ю.А.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2025р. (суддя Шаратов Ю.А.) прийнято справу № 213/2806/25 до свого провадження. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи про неплатоспроможність № 916/5766/24.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 18.12.2025, призначеного розпорядженням керівника апарату суду від 18.12.2025 № 434, у зв`язку з відрахуванням наказом голови суду №28-к від 16.12.2025 судді Шаратова Ю.А. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України №959/2025 від 13.12.2025 "Про призначення судді", визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду справи № 916/5766/24.
18.12.2025р. протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу №916/5766/24(213/2806/25) передано на розгляд судді Гут С.Ф.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2025р. прийнято справу №916/5766/24(213/2806/25) до свого провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи №916/5766/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , засідання по справі призначено на "22" січня 2026 р. об 11:10.
Судове засідання яке призначено на 22.01.2026р. о 11:10 не відбулось у зв`язку з розгерметизацією системи опалення 22.01.2026р. та низькою температурою повітря в адміністративній будівлі суду, у тому числі в приміщенні серверної призупинено реєстрацію вхідної кореспонденції та проведення судових засідань.
Ухвалою суду Господарського суду Одеської області від 26.01.2026р. по справі №916/5766/24(213/2806/25) призначено судове засідання на "05" лютого 2026 року о 10:35
Судове засідання призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2026р. по справі №916/5766/24(213/2806/25) на "05" лютого 2026 року о 10:35 не відбулося у зв`язку з нестабільним з`єднанням мережі інтернет та непрацюючою системою ВКЗ.
Ухвалою суду Господарського суду Одеської області від 05.02.2026р. було призначено призначити судове засідання на "24" лютого 2026 р. о 10:40.
Ухвалою суду від 24.02.2026 року розгляд справи призначено на 12.03.2026 року.
Судове засідання призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2026р. № 916/5766/24(213/2806/25) на "12" березня 2026 р. о 11:15 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гут С.Ф. на лікарняному.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року розгляд справи призначено на "24" березня 2026 р. о 10:00.
Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Згідно із приписами статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку “розумності строку” розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення “розумний строк” в рішенні у справі “Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Кузнецов та інші проти Російської Федерації” зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи “Серявін та інші проти України”, “Проніна проти України”), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності сторін перед законом та судом, а також з метою надання можливості відповідачу реалізувати права на викладення позиції у справі та на участь в судовому засіданні господарським судом здійснювався розгляд справи в межах розумного строку.
У призначене на 24.03.2026 р. судове засідання представники сторін не з`явились.
Відповідно до наявних в матеріалах справи сформованих автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідок до електронного кабінету ТОВ “БІЗПОЗИКА” та ОСОБА_1 доставлено кожну з ухвал суду у справі, при цьому Позивач клопотав про розгляд справи за відсутності представника.
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:
28.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Щербина Алла Олександрівна укладено Договір № 453260-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” 28.01.2024 року направлено Щербина Алла Олександрівна, пропозицію (оферту) укласти Договір № 453260-КС-003 про надання кредиту.
28.01.2024 року Щербина Алла Олександрівна, прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 453260-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” направлено Щербині Аллі Олександрівні, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор ПА-8321, на номер телефону що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 28.01.2024 року між ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” та Щербина Алла Олександрівна було укладено Договір № 453260-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., на засадах строковості, повороткості, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15011689 процентів за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
21.02.2024 року між ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” та Щербиною Аллою Олександрівною укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 453260-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ “БІЗНЕС ПОЗИКА” надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн.
Щербина Алла Олександрівна свої зобов`язання за Кредитним договором № 453260- КС-003 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 453260-КС-003, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 453260-КС-003 Позичальника Щербина Алла Олександрівна, Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 453260-КС-003 на загальну суму 11 790,00 грн.
Відповідно до здійсненого ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" розрахунку заборгованості, сума заборгованості Щербина Алли Олександрівни перед ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" становить 62 785,50 грн., з яких: 18 471,65 грн. заборгованості по тілу кредиту, 44 313,85 грн. заборгованості по процентах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтями 626, 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ч.ч. 1-2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
В договорі №453260-КС-003 про надання кредиту від 28.01.2024 та додаткового договору до нього від 21.02.2024р. сторони погодили загальну суму кредиту – 20 000,00 грн.; фіксовану стандартну процентну ставка за кредитом – 2,00000000 в день; фіксовану знижену процентну ставку за кредитом - 1,15011689 в день; орієнтовну реальну річну процентну ставку – 9168,16%. Також сторони погодили графік платежів, який містить інформацію щодо дат, сум погашення кредиту, процентів, комісії та розміру загальних платежів.
Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу суму кредиту в розмірі 20 000,00 грн.
Із здійсненого ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29.04.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" становить 62 785,50 грн. заборгованості, з яких: 18 471,65 грн. заборгованості по тілу кредиту, 44 313,85 грн. заборгованості по процентах.
Розрахунок ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" є обґрунтованим та арифметично правильним.
Разом із тим ОСОБА_1 у своїй заяві про відкриття провадження у справі №916/5766/24 про неплатоспроможність зазначила щодо наявної заборгованості перед ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" відповідно до кредитного договору № 453260-КС-003 від 28.01.2024 у сумі 62 785,50 грн.
Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом суду не надав.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 62 785,50 грн. заборгованості належать до задоволення.
Судові витрати, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес Позика” (01133, м. Київ, бульвар Лесі Україники, буд. 26, офіс 411; код ЄДРПОУ 41084239) до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 62 785,50 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес Позика” (01133, м. Київ, бульвар Лесі Україники, буд. 26, офіс 411; код ЄДРПОУ 41084239) 62 785 (шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 50 грн. заборгованості, з яких: 18 471 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 65 коп. заборгованості по тілу кредиту, 44 313 (сорок чотири тисячі триста тринадцять) грн. 85 коп. заборгованості по процентах та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.
Повний текст складено 30 березня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут