справа № 758/8678/23
головуючий у суді І інстанції Лебідь-Гавенко Г.М.
провадження № 22-ц/824/1146/2026 
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року 
за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання договору 
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
в с т а н о в и в :
До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Подільського районного суду міста Києва за підсудністю надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання договору. 
Позовні вимоги про розірвання договору про викуп автомобіля від 24 січня 2021 року обґрунтовані невиконанням відповідачем його умов. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп. та витрати на професійну адвокатську допомогу у розмірі 64 000 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено до підготовчого судового засідання.
13 травня 2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить 
оголосити заборону відчуження рухомого майна, а саме: автомобіля КІА К5 2016 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1999 який належить згідно з техпаспорту на праві приватної власності ФОП ОСОБА_4 ; 
накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_5 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РУГУ МВС України в місті Києві, 28 листопада 2006 року, ІНН3318411335, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_4 у Приватбанку у межах суми 82 591 грн 76 коп.
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у позивача є об`єктивні підстави вважати, що на рахунках ОСОБА_5 ще перебувають привласнені ним 82 591 грн 76 коп., які він в будь-який момент може зняти або перерахувати на рахунки інших, пов`язаних з ним осіб, тобто на його рахунках кошти будуть відсутні на момент винесення рішення, та здійснить дії з продажу, або будь яким іншим чином відчужить оспорюваний автомобіль КІА К5, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги позивача, щоб не виконувати рішення суду. Тому, позивач вважає можливим і доцільним вжити одночасно заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчужувати зареєстрованого на ФОП ОСОБА_4 на праві приватної власності автомобіля КІА К5, а також накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_5 у межах суми позову до нього - 82 591 грн 76 коп.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвала обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову, оскільки накладення арешту на грошові кошти та майно особи, яка не є учасником процесу у межах суми позову, може призвести до подвійного забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), а також порушить права особи, яка не залучена до розгляду у справі, що також суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову і заявленими позовними вимогами.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.
Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про залучення ОСОБА_5 у якості співвідповідача у справі № 758/8678/23, та заяву про уточнення позовних вимог (зареєстровано в матеріалах справи під номером 11331/25-вх від 15 травня 2025 року), про що повідомив суд у своїй заяві про забезпечення позову.
Вказує, що позивач вважав за необхідне залучити ОСОБА_5 у якості співвідповідача у справі та стягнути отримані ним від позивача кошти у розмірі 82 591 грн 76 коп., оскільки ОСОБА_5 на вимогу ФОП ОСОБА_4 брав участь в обслуговуванні договору викупу автомобіля, при цьому порушував права позивача викупу та разом з ФОП ОСОБА_4 позбавив позивача права отримати автомобіль у власність
А тому на думку, позивача буде доцільним вжити одночасно заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчужувати зареєстрованого на ФОП ОСОБА_4 на праві приватної власності автомобіля КІА К5, а також накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_5 в межах суми позову до нього - 82 591 грн 76 коп. та подано клопотання про забезпечення позову .
Посилається на те, що позивачем, до первинного позову долучено докази того, що кошти у розмірі 82 591 грн 76 коп. були перераховані на рахунок ОСОБА_5 у Приватбанку. Ці кошти відповідно до умов договору викупу належали до оплати на карткові рахунки відповідача по первинному позову - ФОП ОСОБА_4 . 
Таким чином, апелянт просив накласти арешт на кошти, які належали перерахуванню відповідно до договору викупу на рахунки первинного відповідача, але як вважає позивач досі знаходяться у ОСОБА_5 , досі ні ФОП ОСОБА_4 ані ОСОБА_5 не надали позивачеві жодного доказу того що ці кошти були перераховані ОСОБА_5 на картковий рахунок ФОП ОСОБА_4 .
Посилається на те, що позивачем було надано до суду першої інстанції достатню кількість доказів та наведено аргументи щодо неналежних дій ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 з контрагентами та можливості заволодіння грошовими коштами.
Звертає увагу на те, що внаслідок спільних дій ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 , позивач був позбавлений можливості отримати у власність автомобіль, за який виплатив по договору викупу суму, що перевищує фактичну вартість автомобіля.
Також, у клопотанні позивача про залучення ОСОБА_5 у якості співвідповідача у справі та уточнення позовних вимог, заявлено майнові вимоги про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 та з ФОП ОСОБА_4 .
Посилається на те, що відповідно до процесуального законодавства допускається подання заяву про забезпечення позову до подачі позову; одночасно з пред`явлення позову, а також після відкриття провадження у справі. 
Таким чином, на думку скаржника, позивач мав законне право подати заяву про забезпечення позову ще до подачі клопотання про залучення ОСОБА_5 у якості співвідповідача у справі та уточнення позовних вимог.

Учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, враховує таке.
Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).
Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (пункт 4 частини 1 статті 151 ЦПК України).
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги про розірвання договору про викуп автомобіля від 24 січня 2021 року заявлені до відповідача ФОП ОСОБА_4 та обґрунтовані невиконанням відповідачем його умов.
В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_5 залучений до участі у справі у якості співвідповідача та до нього пред`явлені позовні вимоги про стягнення грошових коштів.
Частиною 10 статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.
З врахуванням викладеного, виходячи з предмета та підстав позову, вимог та обґрунтування заяви про забезпечення позову, апеляційний суд вважає, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову, та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що накладення арешту на грошові кошти та майно особи, яка не є учасником процесу у межах суми позову, порушить права особи, яка не залучена до розгляду у справі, що також суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову і заявленими позовними вимогами.
Отже, суд першої інстанції, враховуючи принципи співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, правильно застосував положення статей 149, 150 ЦПК України та дійшов правильного й обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська