ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 р. 	Справа № 520/29674/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О.) від 04.03.2026 по справі № 520/29674/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2026 до суду надійшла заява від позивачки ОСОБА_1 (далі – позивача, ОСОБА_1 ) про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 520/29674/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – відповідач-2, ГУ ПФУ у Вінницькій області), про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 залишено без задоволення заяву позивачки від 03.03.2026 про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 08.01.2025 року по справі № 520/29674/24 по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області, ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позивачка, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказану ухвалу та задовольнити заявлену заяву.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що листом № 18225-18296/Ш-03/8-2800/25 від 08.05.2025 за підписом заступника директора Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ПФУ ОСОБА_2 повідомлено про те, що на виконання рішення суду від 08.01.2025 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та поточну виплату у травні 2025 року, а сума коштів, нарахованих на виконання рішення суду за період з 01.01.2021 по 30.04.2025 обліковується в електронній пенсійній справі та буде виплачена за окремою бюджетною Програмою за рахунок коштів державного бюджету в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Станом на 03.03.2026 сума заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду, проте не виплачена, складає 1740726,05 грн. Отже, вважає, що рішення суду не виконане протягом року, що є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, передбаченою ч. 3 ст. 378 Кодексу про адміністративне судочинство України (далі - КАС України).
Відповідачем-2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення заперечував та просив відмовити.
Відповідач-1 по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Харківській області, ГУ ПФУ у Вінницькій області, в якому просила суд:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Вінницькій області від 03.10.2024 № 963260844621 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії;
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити мені перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, згідно з Довідкою Харківського апеляційного суду № 04-34/40/24 від 09.05.2024 року, без обмеження граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, за періоди: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" у значенні 2270 грн; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2022 рік" у значенні 2481 грн.; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2023 рік" у значенні 2684 грн.; з 01 січня 2024 року – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2024 рік" у значенні 3028 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 520/29674/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Скасовано рішення ГУ ПФУ в Вінницькій області від 03.10.2024 №963260844621 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, згідно з Довідкою Харківського апеляційного суду № 04-34/40/24 від 09.05.2024, за періоди: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" у значенні 2270 грн; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2022 рік" у значенні 2481 грн.; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2023 рік" у значенні 2684 грн.; з 01 січня 2024 року – виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет на 2024 рік" у значенні 3028 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 року по справі № 520/29674/24 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області - залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі №520/29674/24 - залишено без змін.
Судове рішення набрало законної сили 01.04.2025.
На виконання вищезазначеного рішення суду ГУ ПФУ в Харківській області за період з 01.01.2021 по 30.04.2025 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді та поточну виплату у травні 2025 року, а сума коштів, нарахованих на виконання рішення суду за вказаний період становить 1740726,05 грн.
Вважаючи, що наявні правові підстави для зміни способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 520/29674/24, позивачка подала до суду відповідну заяву.
Залишаючи без задоволення заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду заяви позивачки рішення виконано в частині перерахування, нарахування та поточної виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді визначеного в рішенні суду та триває виконання щодо сплати позивачу нарахованої різниці у розмірі 1740726,05 грн. Зазначає, що позивачкою не було надано доказів та не зазначено обставини які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, а також ст.ст. 14 та 370 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 та від 01.05.2023 у справі № 520/926/21.
Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024).
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни «зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованою пенсією» на «стягнення коштів із державного органу боржника».
Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 520/29674/24 ГУ ПФУ в Харківській області за період з 01.01.2021 по 30.04.2025 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді та поточну виплату у травні 2025 року.
Однак, ОСОБА_1 в заяві про зміну способу і порядку виконання посилаючись на скрін шот в особистому кабінеті на офіційному сайті ПФУ, вказує що нарахована та не виплачена відповідачем сума становить 1740726,05 грн.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2026 витребувано у відповідача документи щодо нарахованих сум ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 520/29674/24.
На виконання ухвали суду ГУ ПФУ в Харківській області надано протокол за період з 01.01.2021-30.04.2025 індивідуального перерахунку ОСОБА_1 відповідно до якого всього до виплати: 1741203,75 грн. (один мільйон сімсот сорок одна тисяча двісті три гривні сімдесят п`ять копійок)
Відповідачем надано витяг з відомостей, за Списком № 1 (10020/10020) на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунку в АТ "Ощадбанк" за період № 30 з 25.10.2025 по 25.10.2025 ОСОБА_1 виплачено 187, 35 грн, за період № 38 з 25.11.2025 по 25.11.2025 виплачено ОСОБА_1 187,35 грн, за період № 36 з 23.02.2026 по 23.02.2026 виплачено ОСОБА_1 103,00 грн., за період № 26 з 23.03.2026 по 23.03.2026 виплачено ОСОБА_1 101,00 грн., за період № 35 із 20.04.2026 по 20.04.2026 виплачено ОСОБА_1 100,00 грн. 
Отже, враховуючи, що сума 1741203,75 грн нарахована відповідачем станом на квітень 2025 року, та після чого згідно витягів з відомостей відповідачем ще здійснено наступні виплати: у жовтні 2025 - 187,35 грн, у листопаді 2025 - 187,35 грн., у лютому 2026 - 103,00 грн., у березні 2026 - 101,00 грн., у квітні 2026 - 100,00 грн., тому сума яка наразі підлягає до стягнення становить: 
1741203,75- (187,35+187,35+103+101+100)=1740525,05 грн.
Водночас, наданий позивачкою скріншот з особистого кабінету здійснений станом на 03.03.2026, після чого відповідачем було здійснено ще виплату в березні 2026 - 101 грн., та в квітні 2026 - 100 грн, тому сума визначена позивачкою в розмірі 1740726,05 грн. не враховувала виплати здійснені відповідачем в березні 2026 (101,00 грн) та в квітні 2026 (100 грн.)
Отже, станом на момент розгляду справи, нарахована та невиплачена відповідачем сума на виконання рішення суду Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 становить 1740525,05 грн. (один мільйон сімсот сорок тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень п`ять копійок)
Однак, пенсійним органом сума в розмірі 1740525,05 грн. фактично виплачена не була, що не заперечується сторонами.
Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 520/29674/24 станом на момент звернення позивачки до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення в частині здійснення фактичної виплати заборгованості у розмірі 1740525,05 грн. не виконано більше ніж протягом двох місяців.
Колегія суддів вважає помилковими мотиви суду першої інстанції, покладені в основу відмови у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, оскільки положеннями абзацу 2 частини 3 статті 378 КАС України в редакції Закону № 4094-IX чітко передбачено, що невиконання судового рішення у справах про пенсійні виплати протягом двох місяців є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Враховуючи викладене та те, що з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили минуло більше двох місяців, однак фактичну виплату заборгованості здійснено не було, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі шляхом стягнення з ГУ ПФУ відповідних виплат, що зумовлює прийняття рішення про задоволення вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з підпунктом 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 по справі № 520/29674/24 скасувати та ухвалити постанову, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 520/29674/24. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 по справі № 520/29674/24 - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення - задовольнити частково.
Змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 520/29674/24.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 520/29674/24 нараховану та невиплачену грошову суму у розмірі 1740525,05 грн. (один мільйон сімсот сорок тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень п`ять копійок). 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.О. Семененко   З.Г. Подобайло