ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р. Справа№ 910/4865/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тарасенко К.В.
суддів: Тищенко О.В. 
Тищенко А.І. 

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.
за участі представників: відповідно до протоколу судового засідання від 05.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн»
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 
у справі №910/4865/24 (суддя - Капцова Т.П.)

за первісним позовом Керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі 
1) Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 
2) Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» 
про визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення 823 326,78 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» 
до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 
про стягнення 38 200,32 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог
Керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» про визнання додаткових угод № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 123 від 01.09.2023 недійсними та стягнення 823 326,78 грн безпідставно надмірно сплачених коштів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що оспорювані додаткові угоди, за якими зменшено обсяги поставки товару при збільшенні ціни за одиницю товару, укладені сторонами всупереч інтересам держави, за відсутності на це підстав, а саме без жодного обґрунтованого документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткових угод, що свідчить про порушення положень статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
В поданій зустрічній позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» просить стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 38 200,32 грн, з яких 32 899,03 грн інфляційних втрат та 5 301,29 грн 3% річних.
Зустрічний позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 123 від 01.09.2023, а саме несвоєчасною оплатою спожитої у період з вересня по листопад 2023 року електричної енергії.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 первісний позов задоволено повністю, визнано недійсною додаткову угоду №2 від 22.11.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №123 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн», визнано недійсною додаткову угоду №3 від 27.11.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №123 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн», визнано недійсною додаткову угоду №4 від 15.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №123 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн», визнано недійсною додаткову угоду №5 від 25.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №123 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн», стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на користь Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації безпідставно надмірно сплачені кошти в сумі 823 326,78 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на користь Київської міської прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі 24 461,90 грн., зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» 3% річних в розмірі 4 277,68 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 404,18 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 767,45 грн., в іншій частині зустрічного позову відмовлено.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з наступного:
щодо первісного позову:
- додаткові угоди № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до Договору суперечать наведеним нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі», тому підлягають визнанню недійсними, безвідносно коливання ціни товару на ринку та належності доказів такого коливання, оскільки перевищують імперативно визначену граничну межу можливого збільшення ціни за одиницю товару;
- грошові кошти в сумі 823 326,78 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути потерпілій стороні, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України, якою у даному випадку є держава, на захист інтересів якої прокурором подано позов;
щодо зустрічного позову:
- Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації оплатило вартість спожитої електричної енергії поза межами 20 числа місяця, наступного за розрахунковим;
- судом здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з вартості електричної енергії, що була визначена сторонами в Договорі та встановлено, що розмір 3% річних становить 4 277,68 грн, а розмір втрат позивача за зустрічним позовом від інфляції за прострочення оплати електричної енергії, спожитої у вересні 2023 року, за підрахунком суду склав 5 404,18 грн, натомість як в інші періоди прострочення відповідача за зустрічним позовом тривало менше повного місяця. 

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 скасувати та прийняти нове рішення відповідно до якого в задоволенні позовних вимог Керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва відмовити.
Також апелянт просить поновити строк на подання додаткових документів.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4865/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/4865/24.
16.12.2024 матеріали справи № 910/4865/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 - залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
13.02.2025 до канцелярії суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4865/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 та призначено розгляд апеляційної скарги на 06.03.2025.
28.02.2025 через систему «Електронний суд» від Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу.
05.03.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/4865/24 до закінчення перегляду справи № 920/19/24 у касаційному порядку Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025, зокрема, відкладено розгляд справи № 910/4865/24 на 02.04.2025 о 10 год. 30 хв. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 відкладено розгляд справи № 910/4865/24 на 29.05.2025 о 13 год. 30 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» про зупинення провадження у справі № 910/4865/24 задоволено, зупинено апеляційне провадження у справі №910/4865/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
Зобов`язано сторін повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
23.01.2026 через систему «Електронний суд» від Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 поновлено апеляційне провадження у справі №910/4865/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 та призначено до розгляду на 05.03.2026.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийняте за неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, з необґрунтованою відмовою у прийняті доказів, за неправильного дослідження та оцінки доказів, неправильного визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Стосовно порушень норм процесуального права скаржник зазначає зокрема, що: 
- матеріали позовної заяви не містили доказів направлення прокурором на адресу Відповідача додатків до позовної заяви; 
- Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація не має по сьогоднішній день зареєстрованого електронного кабінету в «Електронному суді»; 
- суд першої інстанції матеріали позовної заяви прокурора планував розглядати в спрощеному позовному провадженні, однак не визнав справу малозначною; 
- суд першої інстанції при винесені ухвал та повідомлень, які підлягають направленню сторонам справи, не зазначав в ухвалах та повідомленнях про обов`язок Позивача 1 зареєструвати свій електронний кабінет в «Електронному суді»; 
- суд неправомірно відмовив скаржнику в поновленні строків на подання доказів та неправомірно не врахував додаткові докази подані 31.10.2024.
Також за доводами апелянта:
- суд помилково встановив, що Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити товар за ціною 5,37 гри. за 1 кВт/год з ПДВ, оскільки скаржник укладав договір постачання та вважав що він постачає електричну енергію по ціні, яка обраховується в кінці звітного місяця по результатам середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», оскільки вони застосовуються в договорі про закупівлю, та Договором встановлений порядок зміни ціни, який Відповідачем був дотриманий, а Позивачем 2 застосований та ним визначений, у випадку іншого підходу до формування ціни електричної енергії, Відповідач не брав би участь в процедурі закупівлі та не погоджувався б на фіксований розмір ціни;
- договір про постачання електричної енергії Споживачу є нікчемним в силу вимог пункту 4 частини 1 статті 43 ЗУ «Про публічні закупівлі»;
- рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме судом не застосовано норми постанови КМУ №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».
- прокурор не довів обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, зокрема факту відсутності зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, при встановленні в договорі про закупівлю порядку зміни ціни, та того, що Позивач 2 та Відповідач діяли невідповідно при зміні ціни постачання;
- рішення суду в частині стягнення лише з Відповідача 100% судового збору за позовними вимогами про визнання додаткових угод недійсними - є таким, що порушує вимоги ГПК України, оскільки Відповідач та Позивач 2 спільно укладали договір та додаткові угоди.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
2.3.1. Дніпровська окружна прокуратура міста Києва в поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначила про те, що апеляційна скарга ТОВ «РТЕ Юкрейн» є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/4865/24 постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає наступне:
- у даному випадку сторонами у порушення законодавчих приписів, шляхом укладення додаткових угод №№2-5 до Договору №123 від 01.09.2023, перевищено гранично визначений процент збільшення ціни за одиницю товару від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, відтак додаткові угоди не відповідають вимогам ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому, з огляду на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України обґрунтовано визнані судом першої інстанції недійсними;
- грошові кошти в сумі 823 326, 78 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України;
- щодо доводів відповідача про нікчемність в силу вимог пункту 4 ч.1 ст.43 Закону України «Про публічні закупівлі», укладеного між відповідачем та позивачем-2 Договору № 123 від 01.09.2023, слід зазначити, що питання доцільності визнання нікчемним укладеного між ТОВ «РТЕ Юкрейн» та Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Договору № 123 від 01.09.2023 не є предметом спору у справі №910/4865/24;
- доводи ТОВ «РТЕ Юкрейн» щодо нероз`яснення судом першої інстанції учасникам справи обов`язку зареєструвати електронний кабінет не відповідають дійсності;
- щодо посилання відповідача про неотримання додатків до позовної заяви, то вказаний аргумент спростовується долученими до позовної заяви доказами направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» позовної заяви з доданими до неї документами.
Прокуратура просила суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення залишити без змін.
2.3.2. Позивачі своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 
Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. явка в судове засідання 
У судове засідання 05.03.2026 з`явився прокурор, заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.
Представники інших учасників справи - позивачів та відповідача - в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції були повідомлені належним чином та завчасно, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку ухвали суду до їх електронного кабінету системи «Електронний суд».
Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що наявних матеріалів достатньо для належного перегляду оскаржуваного рішення суду в апеляційному порядку, оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та за відсутності представників, що не з`явились в судове засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
10.08.2023 Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на веб-порталі публічних закупівель «Рrоzоrrо» було розміщено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями UА-2023-08-10-004229-a про закупівлю товару - Лот 2 Електрична енергія (ДК 021:2015:09310000-5). Очікувана вартість становила 8 258 800,00 грн. 
Тендерну пропозицію подав лише один учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн».
18.08.2023 здійснено розкриття тендерних пропозицій та визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» переможцем із пропозицією 8 167 453,17 грн.
01.09.2023 за результатами процедури проведення публічних торгів між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» (постачальник) було укладено договір № 123 постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), згідно з п. 2.1 якого постачальник зобов`язується постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цю електричну енергію в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.
У п. 2.5 Договору визначено обсяг закупівлі електричної енергії за цим Договором: 1520941 кВт*год.
Відповідно до п. 5.4 Договору ціна за одиницю товару (на момент укладення Договору) становить - 5,37 грн/кВт*год з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії.
За умовами п.п. 5.5, 5.6 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію відповідно до порядку визначення ціни за одиницю товару за Договором у розрахунковому періоді, згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього Договору. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Оплата здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання на підставі рахунку та/або акту приймання-передачі електричної енергії. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.8 Договору).
Пунктами 5.9, 5.10 Договору передбачено, що постачальником складається рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії та, не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, надається споживачу. Споживач до 15 числа місяця наступного за розрахунковим зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі електричної енергії, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати у письмовій формі вмотивовану відмову від підписання. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється за фактично спожиту електричну енергію відповідно до комерційного обліку не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у заяві-приєднання до цього Договору (додаток № 1) до 31.12.2023 (включно), а в частині взятих на себе фінансових зобов`язань сторонами - до їх повного виконання (п. 13.1 Договору).
Згідно з п.п. 13.6, 13.7 Договору умови цього Договору не можуть змінюватись протягом дії Договору, крім випадків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 та цим Договором. Зміни в цей Договір можуть бути внесені відповідно до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 та умов цього Договору. Пропозицію щодо внесення змін до Договору може зробити кожна із сторін Договору, шляхом повідомлення відповідно до вимог цього Договору. Пропозиція щодо внесення змін до Договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція щодо змін умов Договору, повинна бути повною і безумовною.
Пунктом 13.8 Договору визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: 
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. Зміна ціни за одиницю товару за Договором допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні «ОЕС України». Підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку є офіційні дані про середньозважену ціну електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі - РДН), які склалися у відповідному періоді в торговій зоні «ОЕС України» та оприлюднені на офіційному веб-сайті АТ «Оператор ринку» (https://www/oree.com.ua). У якості документального підтвердження даних, передбачених цим підпунктом, визначаються наступні документи:
- або завірені належним чином копії (роздруківки з веб-сайту) інформації щодо торгів на РДН за відповідний період, які оприлюднюються на АТ «Оператор ринку»;
- або довідки Торгово-промислової палати України;
- або довідки регіональної Торгово-промислової палати;
- або довідки ДП «Держзовнішінформ»;
- або довідки Українського органу державної статистики тощо.
Нова (змінена відповідно до пп. 2 п. 13.8 цього Договору) ціна за одиницю товару за Договором застосовується до відносин між сторонами з дати, зазначеної в повідомленні ініціативної сторони про зміну умов Договору.
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
У випадку зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, який застосовується в Договорі, нова (змінена відповідно до пп. 7 п. 13.8. цього Договору) ціна за одиницю товару за Договором розраховується наступним чином:
Цн = ((Ц*Кінф) + Тпер)* 1,2, з ПДВ
де,
Цн - нова (змінена) ціна за одиницю товару за Договором, грн/кВт*год, з ПДВ; 
Ц - ціна електричної енергії на день укладення Договору (або на день застосування зміни умов в частині зміни ціни за одиницю товару в останній Додатковій угоді), що не включає вартість послуг постачальника, пов`язаних з постачанням електричної енергії, (без урахування регульованих тарифів, без ПДВ), грн/кВт*год; 
Кінф - коефіцієнт інфляції за поточний місяць визначається у розрахунку до попереднього місяця (згідно індексу споживчих цін по регіонах у 2023 році (до відповідного місяця)), що опубліковано у встановленому порядку Державною службою статистики України на офіційному веб-сайті за адресою https://www.ukrstat.gov.ua/.
Для першого розрахунку коефіцієнту інфляції (у разі якщо перша зміна відбувається (або застосовується) у перший місяць постачання товару, в усіх інших випадках даний пункт не застосовується) Кінф - це коефіцієнт інфляції за поточний місяць у порівнянні з місяцем, що передує місяцю, в якому почалося постачання товару. Зазначена величина інфляції визначається відповідно до даних, опублікованих у встановленому порядку Державною службою статистики України; 
Тпер - тариф на послуги з передачі електричної енергії, затверджений НКРЕКП у встановленому порядку, грн/кВт*год, без ПДВ; 
1,2 - математичне вираження ставки податку на додану вартість (ПДВ - 20%).
У випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в Договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії, тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, тариф на здійснення операцій купівлі-продажу на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку тощо, які встановлені НКРЕКП, і які враховані в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачається за Договором, зміна ціни за одиницю товару за Договором відбувається в наступному порядку.
Нова (змінена відповідно до пп. 7 п. 13.8. цього Договору) ціна за одиницю товару за Договором застосовується до відносин між Сторонами з дня набрання чинності рішенням НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується в Договорі, але не раніше дня, наступного за днем його оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП.
В такому разі підставою для зміни ціни за одиницю товару за Договором є набрання чинності рішенням НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується в Договорі, про що укладається відповідна Додаткова угода.
У випадку зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в Договорі, ціна за одиницю товару за Договором може визначатися в порядку, визначеному пунктом «Ціна за одиницю товару за Договором» комерційної пропозиції, що є додатком № 2 до цього Договору.
У разі зміни ціни за одиницю товару за Договором, у зв`язку зі зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміною курсу іноземної валюти, зміною біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, загальна сума Договору, яка визначена пунктом 5.2 цього Договору, відповідним чином може змінюватися (збільшуватися або зменшуватися), відповідно до зміни ціни за одиницю товару за Договором.
За умовами пунктів 13.9 - 13.12 Договору сторона, яка ініціює зміну умов Договору, надсилає іншій стороні повідомлення в письмовій формі з пропозицією про зміну умов Договору. Сторона Договору, яка одержала повідомлення з пропозицією зміни умов Договору, протягом 5 робочих днів з дня звернення ініціативної сторони, повідомляє ініціативну сторону про результати її розгляду повідомленням в письмовій формі та завіреним печаткою і підписом уповноваженої особи шляхом надсилання рекомендованим листом на поштову адресу сторони, що вказана в розділі 14 «Реквізити Сторін». Сторони розуміють волантильність (постійну зміну) ціни на ринку та підтверджують, що погоджуються з порядком зміни ціни, передбаченим Договором. У випадку непогодження споживача з пропозицією зміни умов Договору, споживач надає свої заперечення у письмовій формі з підтвердженнями, які спростовують обставини коливання та/або інші підстави для зміни умов Договору, на які посилається постачальник. В такому випадку постачальник має право достроково припинити постачання електричної енергії споживачу, в порядку, визначеному цим Договором. Сторони погоджуються, що у випадку внесення змін до умов Договору, можуть застосовуватись положення частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.
01.09.2023 споживачем було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком № 1 до Договору.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права
У подальшому сторонами були укладені спірні додаткові угоди, якими було внесено зміни до додатку № 3 до Договору «Вартість електричної енергії по Договору у розрахункових періодах у 2023 р.».
Так, відповідно до додатку № 3 до Договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 22.11.2023, у розрахунковому періоді з 01.09.2023 по 30.09.2023 ціна за одиницю товару становить 6,1283976 грн/кВт*год.
Відповідно до додатку № 3 до Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 27.11.2023, у розрахунковому періоді з 01.10.2023 по 31.10.2023 ціна за одиницю товару становить 6,353617368 грн/кВт*год.
Відповідно до додатку № 3 до Договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 15.12.2023, у розрахунковому періоді з 01.11.2023 по 30.11.2023 ціна за одиницю товару становить 6,3536077512 грн/кВт*год.
Крім того, пунктом 2 додаткової угоди № 4 від 15.12.2023 сторони доповнили пункт додатку № 2 до Договору «Ціна за одиницю товару за Договором» абзацом такого змісту: «Для визначення ціни за одиницю товару за Договором у грудні 2023 року (в усіх інших випадках дане положення не застосовується) Црдн - середньозважена ціна електричної енергії на РДН за перші 20 днів грудня 2023 року, грн/кВт*год, без ПДВ», а пунктом 3 зменшили коефіцієнт витрат постачальника на 7,933%. Таким чином, з 01.11.2023 коефіцієнт витрат постачальника становить 1,10367.
Відповідно до додатку № 3 до Договору, в редакції додаткової угоди № 5 від 25.12.2023, у розрахунковому періоді з 01.12.2023 по 31.12.2023 ціна за одиницю товару становить 6,3536041464 грн/кВт*год.
Зі змісту вищенаведених додаткових угод вбачається, що їх укладено відповідно до підп. 7 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, а підставою їх укладення були листи постачальника з інформацією з веб-сайту АТ «Оператор ринку» щодо коливання середньозважених цін на електричну енергію на РДН у відповідні місяці.
За результатами виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» поставило, а Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації отримало електричну енергію:
- у вересні 2023 року згідно з актом № РТЕ0007623091 від 23.11.2023 приймання-передавання електричної енергії 201273 кВт*год на суму 1 233 480,97 грн;
- у жовтні 2023 року згідно з актом № РТЕ0007623101 від 28.11.2023 приймання-передавання електричної енергії 197078 кВт*год на суму 1 252 158,20 грн;
- у листопаді 2023 року згідно з актом № РТЕ0007623111 від 20.12.2023 приймання-передавання електричної енергії 238402 кВт*год на суму 1 514 712,79 грн;
- у грудні 2023 року згідно з актом № РТЕ0007623121 від 22.12.2023 приймання-передавання електричної енергії 246378 кВт*год на суму 1 565 388,29 грн.
Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації оплатило вартість отриманої електричної енергії на загальну суму 5 565 740,25 грн відповідно до платіжних доручень: 
- вересень 2023 року: № 4926 від 24.11.2023 на суму 31 555,24 грн, № 4927 від 24.11.2023 на суму 393 590,07 грн, № 4924 від 24.11.2023 на суму 807 054,82 грн, № 4925 від 24.11.2023 на суму 1 280,84 грн;
- жовтень 2023 року: № 4999 від 29.11.2023 на суму 26 568,52 грн, № 4997 від 29.11.2023 на суму 1 098 711,99 грн, № 4998 від 29.11.2023 на суму 3 062,44 грн, № 4988 від 28.11.2023 на суму 123 815,25 грн;
- листопад 2023 року: № 5864 від 21.12.2023 на суму 25 291,98 грн, № 5862 від 21.12.2023 на суму 1 332 332,48 грн, № 5863 від 21.12.2023 на суму 4 123,49 грн, № 5823 від 21.12.2023 на суму 152 964,84 грн;
- грудень 2023 року: № 6021 від 25.12.2023 на суму 1 342 918,54 грн, № 6022 від 25.12.2023 на суму 4 688,96 грн, № 5929 від 23.12.2023 на суму 177 111,37 грн, № 6023 від 25.12.2023 на суму 40 669,42 грн.
Листом № 50-1305Вих-24 від 20.02.2024 керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, у якому просив надати копії документів, що стали підставою для укладення оспорюваних додаткових угод, а також інших документів щодо виконання сторонами Договору та вжитих заходів щодо стягнення безпідставно надмірно сплачених коштів.
У відповідь Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації листом № 103/45-507 від 26.02.2024 надало копії запитуваних документів та повідомило про те, що з набранням чинності Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі - Особливості), не має обмеження відсотка коливання ціни та частоти зміни умов договору про закупівлю.
Листом № 50-2725Вих-24 від 04.04.2024 керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, у якому просив надати відомості щодо джерел фінансування Договору та інформацію про вжиті заходи реагування щодо усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі».
На виконання доручення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації листом № 103/45-974 від 11.04.2024 надано відповідь про те, що спірні додаткові угоди були укладені відповідно до умов Договору, без порушення вимог Особливостей та Закону України «Про публічні закупівлі», отже факт безпідставного збільшення вартості електричної енергії відсутній.
Листами № 50-3057Вих-24, № 50-3058Вих-24 від 16.04.2024 керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із повідомленням про те, що під час опрацювання даних, оприлюднених в електронній системі закупівель, було встановлення порушення п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» під час виконання Договору, тому він має намір звернутися до суду в інтересах держави в особі вказаних осіб до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» з позовом про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до Договору та стягнення 823 326,78 грн безпідставно надмірно сплачених коштів.
Звертаючись до суду з даним позовом прокурор зазначає, що додаткові угоди до Договору були укладені його сторонами у порушення п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки вартість за одиницю товару збільшилась на понад 10%. При цьому, за доводами прокурора, документи, що слугували підставою для укладення цих угод не містять інформації про коливання ціни на товар, що є необхідною умовою для зміни ціни за одиницю товару, а лише засвідчують середній рівень цін на певну дату.
З огляду на викладене, прокурор просить визнати додаткові угоди № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до Договору недійсними та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на користь Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 823 326,78 грн безпідставно надмірно сплачених коштів.
У зустрічному позові Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн», посилаючись на неналежне виконання Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації зобов`язань за Договором, а саме несвоєчасну оплату спожитої у період з вересня по листопад 2023 року електричної енергії, просить стягнути на свою користь 32 899,03 грн інфляційних втрат та 5 301,29 грн 3% річних.
Оцінивши доводи учасників справи та наявні у справі докази як окремо, так і в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог та наявність підстав для часткового задоволення зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.
Щодо звернення прокуратури з даним позовом.
Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Частиною 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Як встановлено судом, Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва було скеровано на адреси Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно, лист № 50-1305Вих-24 від 20.02.2024 та лист № 50-2725Вих-24 від 04.04.2024, де проінформувано останніх про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору та, серед іншого, витребувано інформацію про вжиті заходи щодо стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів внаслідок укладення додаткових угод до Договору. На виконання доручення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 11.04.2024 №103/45-974 повідомило про відсутність порушень Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні додаткових угод до Договору та заперечило факт безпідставного збільшення вартості електричної енергії.
Прокурор, у порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», повідомив позивачів про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо визнання недійсними додаткових угод № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до Договору та стягнення 823 326,78 грн безпідставно надмірно сплачених коштів.
Як зазначає прокурор у позовній заяві, проведення процедури закупівлі та укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функція прокурора.
Підставою для звернення до суду з даним позовом прокурор зазначив те, що позивачі, як уповноважені органи у спірних правовідносинах, будучи обізнаними про наявність порушення під час проведення процедури закупівлі та неефективне витрачання бюджетних коштів, неналежно здійснюють надані їм законодавством України повноваження і протягом тривалого часу не вживають заходів щодо визнання недійсними оспорюваних додаткових угод до Договору та повернення безпідставно сплачених позивачем-2 коштів. 
За таких підстав, судова колегія вважає, що прокурором дотримано визначений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 викладено висновок, згідно з яким позов, який пред`являється особою, яка не була учасником правочину про визнання правочину недійсним, повинен бути пред`явлений до всіх учасників такого правочину. Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову саме через неналежність відповідача, зокрема через те, що не всі сторони правочину є сторонами справи.
Отже, оскільки оспорювати правочин у суді може як одна із сторін правочину, так і інша заінтересована особа, залучення усіх сторін правочину як співвідповідачів у позові про його недійсність є необхідним лише у випадку звернення з таким позовом особи, яка не є стороною такого правочину (заінтересованої особи).
Питання щодо складу сторін у категорії справ за позовами прокурорів щодо оскарження правочинів, укладених в межах публічних закупівель, було предметом розгляду Верховного Суду у справі № 916/1055/23, в якій 10.07.2024 було ухвалено постанову.
У цій постанові Верховний Суд, із посиланням на постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17, виснував, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Втім, у жодній з цих постанов не йдеться про те, що у випадку звернення прокурора до суду для оскарження правочинів, укладених в межах публічної закупівлі, відповідачами у справі мають бути обидві сторони такого правочину.
На підставі викладеного, судом першої інстанції відхилено доводи відповідача за первісним позовом щодо неналежності Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації як позивача, в особі якого в інтересах держави звернувся прокурор.
Щодо заявлених позовних вимог за первісним позовом.
Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац 1 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, за результатами проведеної процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі», уклало з переможцем торгів - Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» Договір, у якому сторони обумовили усі істотні умови, зокрема предмет, ціну та строк його дії.
У розділі 13 Договору сторони передбачили випадки, за яких істотні умови Договору можуть бути змінені, і порядок внесення таких змін.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. 
Частиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).
При цьому, обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/4058/21, від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22.
Питання допустимості збільшення сторонами договору ціни товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни згідно з пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» виступало предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22, за наслідками розгляду якої ухвалено постанову від 24.01.2024.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду відзначила, що із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Системний аналіз положень статей 651, 652 Цивільного кодексу України та положень пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням вищенаведених висновків щодо застосування цієї норми права, дає підстави для висновку, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21 та від 07.12.2022 у справі № 927/189/22).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 (до розгляду якої зупинялось провадження у даній справі) дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону.
Судом встановлено, що предметом Договору було постачання електричної енергії в обсязі 1520941 кВт/год за ціною 5,37 грн за 1 кВт/год з ПДВ.
22.11.2023 сторони підписали додаткову угоду № 2, якою змінили вартість електричної енергії, яка вже була продана позивачу-2 та спожита ним у вересні 2023 року. 
Як виснувала Велика Палата Верховного Суду, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України.
За умовами вищенаведеної додаткової угоди збільшення ціни за одиницю електричної енергії склало з 5,37 грн за 1 кВт/год з ПДВ до 6,1283976 грн за 1 кВт/год з ПДВ, що становить 14,1% від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю.
У подальшому сторонами було підписано додаткову угоду № 3 від 27.11.2023, якою було змінено ціну електричної енергії в бік збільшення до 6,353617368 грн за 1 кВт/год з ПДВ, та додаткові угоди № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023, якими ціну електричної енергії зменшено, відповідно, до 6,3536077512 грн та 6,3536041464 грн за 1 кВт/год з ПДВ.
Водночас, як було зазначено вище, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.
Суд враховує, що з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі - Особливості), яка прийнята Урядом на виконання пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі». 
Підпунктом 7 пункту 19 Особливостей передбачено випадок внесення змін до істотних умов у разі зміни зокрема середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовується в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. 
Підпунктом 2 пункту 19 Особливостей передбачено внесення змін у разі погодження зміни ціни такого товару на ринку, що відбулась з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню цині такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна привести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
За доводами відповідача, відповідні норми свідчать, що зміна ціни у разі коливання ціни товару на ринку могла у період дії пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» відбуватися не обмежуючись періодичністю та відсотковою межею, пропорційно до такого коливання, яке фактично відбувається і є документально підтвердженим.
Однак, суд не може погодитись з такими доводами з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 у справі № 918/694/23, за яким підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 Особливостей не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та вони не встановлюють іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.
Виходячи з наведеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додаткові угоди № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до Договору суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі», тому підлягають визнанню недійсними, безвідносно коливання ціни товару на ринку та належності доказів такого коливання, оскільки перевищують імперативно визначену граничну межу можливого збільшення ціни за одиницю товару.
Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Оскільки додаткові угоди № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до договору є недійсними та не породжують правових наслідків, ціна за одиницю електричної енергії, що має застосовуватися при взаєморозрахунках між сторонами за Договором, складає 5,37 грн за 1 кВт/год з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії та з ПДВ.
Судом встановлено, що за результатами виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» поставило, а Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації отримало 883131 кВт*год електричної енергії, а саме: у вересні 2023 року - 201273 кВт*год; у жовтні 2023 року - 197078 кВт*год; у листопаді 2023 року - 238402 кВт*год; у грудні 2023 року - 246378 кВт*год.
Таким чином, вартість поставленої відповідачем електричної енергії становить 4 742 413,47 грн.
Водночас Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатило відповідачу 5 565 740,25 грн
Отже, грошові кошти в сумі 823 326,78 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути потерпілій стороні, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України, якою у даному випадку є держава, на захист інтересів якої прокурором подано позов.
Вказані висновки суду першої інстанції, з якими погодилась судова колегія, скаржником в поданій апеляційній скарзі не спростовано.
Щодо заявлених позовних вимог за зустрічним позовом.
Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
У відповідності до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на виконання Договору поставило 883131 кВт*год електричної енергії, про що свідчать наявні в матеріалах справи, підписані та скріплені печатками обох сторін, акти приймання-передавання електричної енергії № РТЕ0007623091 від 23.11.2023, № РТЕ0007623101 від 28.11.2023, № РТЕ0007623111 від 20.12.2023, № РТЕ0007623121 від 22.12.2023.
З урахуванням погодженого у п. 5.10 Договору та комерційній пропозиції, що є додатком № 2 до Договору, порядку розрахунків, зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії мало бути виконане відповідачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Отже, з огляду на умови укладеного сторонами Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації своїх грошових зобов`язань за вересень 2023 року є таким, що настав 20.10.2023, за жовтень 2023 року є таким, що настав 20.11.2023, за листопад 2023 року є таким, що настав 20.12.2023.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації оплатило вартість спожитої електричної енергії: 
- у вересні 2023 року відповідно до платіжних доручень № 4926 від 24.11.2023 на суму 31 555,24 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.11.2023), № 4927 від 24.11.2023 на суму 393 590,07 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.11.2023), № 4924 від 24.11.2023 на суму 807 054,82 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.11.2023), № 4925 від 24.11.2023 на суму 1 280,84 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.11.2023);
- у жовтні 2023 року відповідно до платіжних доручень № 4999 від 29.11.2023 на суму 26 568,52 грн (надійшли на рахунок постачальника 30.11.2023), № 4997 від 29.11.2023 на суму 1 098 711,99 грн (надійшли на рахунок постачальника 30.11.2023), № 4998 від 29.11.2023 на суму 3 062,44 грн (надійшли на рахунок постачальника 30.11.2023), № 4988 від 28.11.2023 на суму 123 815,25 грн (надійшли на рахунок постачальника 29.11.2023);
- у листопаді 2023 року відповідно до платіжних доручень № 5864 від 21.12.2023 на суму 25 291,98 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.12.2023), № 5862 від 21.12.2023 на суму 1 332 332,48 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.12.2023), № 5863 від 21.12.2023 на суму 4 123,49 грн (надійшли на рахунок постачальника 25.12.2023), № 5823 від 21.12.2023 на суму 152 964,84 грн (надійшли на рахунок постачальника 23.12.2023).
Тобто оплата була здійснена поза межами 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
При цьому з урахуванням положень п. 5.8 Договору грошове зобов`язання споживача вважається виконаним з моменту надходження грошових коштів на рахунок постачальника.
Як встановлено частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, зі змісту наданого позивачем за зустрічним позовом розрахунку 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що позивачем було включено дні фактичної сплати до періоду часу, за який здійснено розрахунок, у той час як згідно з положеннями статей 253, 254 Цивільного кодексу України день фактичного виконання зобов`язання не включається до періоду прострочення (див. постанову Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 910/19787/21). 
Крім того позивачем не було враховано, що інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця і з застосуванням індексу інфляції такого місяця, й також було помилково включено до розрахунку розміру інфляційних втрат за прострочення оплати електричної енергії, спожитої у вересні 2023 року, індекс інфляції у жовтні 2023 року, оскільки сума, внесена за період з 16 по 31 число не індексується і розрахунок починається з наступного місяця.
З огляду на вищенаведені висновки щодо недійсності додаткових угод до Договору (з якими погодилась судова колегія), якими сторони збільшували вартість 1 кВт*год електричної енергії, судом першої інстанції здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з вартості електричної енергії, що була визначена сторонами в Договорі.
За 201273 кВт*год спожитих Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у вересні 2023 року воно мало сплатити 1 080 836,01 грн.
За 197078 кВт*год спожитих Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у жовтні 2023 року воно мало сплатити 1 058 308,86 грн.
За 238402 кВт*год спожитих Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у листопаді 2023 року воно мало сплатити 1 280 218,74 грн.
Відтак судом розраховано суму 3% річних у розмірі:
- 3 109,25 грн (з 21/10/2023 до 24/11/2023 за формулою 1 080 836,01 x 3 % x 35 : 365);
- 695,87 грн (з 21/11/2023 до 28/11/2023 за формулою 1 058 308,86 x 3 % x 8 : 365);
- 76,81 грн (з 29/11/2023 до 29/11/2023 за формулою 934 492,75 x 3 % x 1 : 365);
- 210,45 грн (з 21/12/2023 до 22/12/2023 за формулою 1 280 218,74 x 3 % x 2 : 365);
- 185,30 грн (з 23/12/2023 до 24/12/2023 за формулою 1 127 253,90 x 3 % x 2 : 365).
Отже, за перерахунком суду загальний розмір 3% річних становить 4 277,68 грн.
Розмір втрат позивача за зустрічним позовом від інфляції за прострочення оплати електричної енергії, спожитої у вересні 2023 року, за підрахунком суду склав 5 404,18 грн (1 080 836,01 x 1.00500000 - 1 080 836,01). В інші періоди прострочення відповідача за зустрічним позовом тривало менше повного місяця.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог, а сторонами висновки суду в цій частині не оспорюються.

3.3. мотиви прийняття або відхилення аргументів учасників справи 
Стосовно доводів скаржника про порушення судом норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.
Твердження про те, що матеріали позовної заяви не містили доказів направлення прокурором на адресу Відповідача додатків до позовної заяви є таким, що не відповідає дійсності та спростовується наявним в матеріалах справи описом вкладення у поштове відправлення № 0209427442400, з якого вбачається, що відповідачеві було надіслано позовну заяву з додатками на 179 арк. (том 1, а.с. 187).
Скаржник стверджує, що суд першої інстанції при винесені ухвал та повідомлень, які підлягають направленню сторонам справи, не зазначав в ухвалах та повідомленнях про обов`язок Позивача 1 зареєструвати свій електронний кабінет в «Електронному суді», втім наведене також є необґрунтованим та спростовується змістом ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, де у п. 10 сторонам роз`яснено відповідний обов`язок.
Щодо питання не залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху у зв`язку з відсутністю у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, судом колегія погоджується з доводами прокуратури про те, що у даному випадку позовну заяву подав прокурор в інтересах особи, яка такий кабінет не зареєструвала, що унеможливлює залишення позовної заяви без руху з цієї підстави.
Аргументи апелянта стосовно неправомірної відмови суду першої інстанції скаржнику в поновленні строків на подання доказів колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом вмотивовано відмовлено в задоволенні відповідного клопотання відповідача, що зокрема відображено в оскаржуваному рішенні суду.
Твердження скаржника про те, що рішення суду в частині стягнення лише з Відповідача 100% судового збору за позовними вимогами про визнання додаткових угод недійсними - є таким, що порушує вимоги ГПК України, оскільки Відповідач та Позивач 2 спільно укладали договір та додаткові угоди - колегія суддів вважає юридично неспроможним та відхиляє, оскільки судовий збір судом першої інстанції було правильно розподілено відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Окремо слід зауважити, що у пункті 2 прохальної частини апеляційної скарги апелянт просить поновити строк на подання додаткових документів, прийняти та розглянути їх, втім до апеляційної скарги не додано жодних додаткових документів, окрім тих, які передбачені статтею 258 Господарського процесуального кодексу України.
Усі інші доводи апелянта судом враховано, однак судова колегія визнає їх необґрунтованими та вважає, що судом першої інстанції було ретельно досліджено матеріали справи, детально та належним чином мотивовано висновки суду, правильно застосовано норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, а твердження апелянта не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання додаткових угод № 2 від 22.11.2023, № 3 від 27.11.2023, № 4 від 15.12.2023, № 5 від 25.12.2023 до Договору недійсними та стягнення з відповідача за первісним позовом 823 326,78 грн безпідставно надмірно сплачених коштів.
Разом з тим, обґрунтованим є висновок суду про часткову обґрунтованість зустрічного позову, у зв`язку з чим з відповідача за зустрічним позовом підлягають стягненню на користь позивача за зустрічним позовом 3% річних в розмірі 4 277,68 грн та інфляційні втрати в розмірі 5 404,18 грн.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини, воно закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому він зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 задоволенню не підлягає.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/4865/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі № 910/4865/24 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/4865/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 10.03.2026.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко 

Судді О.В. Тищенко

А.І. Тищенко