Справа № 615/173/26
Провадження № 2/615/259/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Левченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Степанової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/173/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Валківської міської ради Харківської області, Орган опіки та піклування Валківської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся через представника ОСОБА_2 до Валківського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Валківської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі злісним ухиленням від виконання свого обов`язку матері щодо виховання та розвитку дитини.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач з відповідачем, перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2012 року по 22.08.2022 року, який розірваний рішенням Валківського районного суду Харківської області від 22.08.2022 року у справі №615/671/22. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До розірвання на протязі чотирьох років, період коли відповідач проживала окремо від сім`ї в інших населених пунктах України та після розірвання шлюбу - син залишився проживати з позивачем. 28.06. 2022 року Валківським районним судом Харківської області у справі №615/543/22 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача, на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, для дитини відповідного віку до моменту досягнення нею повноліття, починаючи з 22.06.2022 року. Судовий наказ був відразу поданий позивачем до виконавчої служби для примусового виконання. Аліменти відповідач не сплачувала і не сплачує по даний час відповідно до рішення суду, незважаючи на неодноразову звернення до відділу державної виконавчої служби. До цього часу відповідач, багато років, крім несплати аліментів на утримання сина, злісно не виконує своїх материнських зобов`язань щодо сина, у т.ч.: відповідач не спілкується з сином, не приймає участі у його вихованні; не цікавиться його уподобаннями щодо фізичного розвитку, участі в гуртках, виступах різноманітних конкурсах та результату цих конкурсів; не цікавиться станом здоров`я сина, станом лікування та проходження медобстеження, результатами лікування; відповідач не відвідує навчальний заклад, в якому навчається син, не знайома з педагогами, не цікавиться шкільним життям сина, успіхами у навчанні; відповідач не подарував жодного подарунка сину на його дні народження. Позивач вважає вказану поведінку відповідача щодо сина, умисним ухилянням від виконання батьківських зобов`язань.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 10.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Валківської міської ради Харківської області та зобов`язано Орган опіки та піклування Валківської міської ради Харківської області надати до суду висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 05.03.2026 року закрито підготовче провадження у вказані справі.
Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він познайомився з відповідачем 15 років назад. Перших п`ять років вони проживали в нормальних відносинах, інколи випивала, а потім ОСОБА_3 поїхала та почала проживати з іншим хлопцем. Після того як вона поїхала, на нього залишила своїх двох дітей та їх спільну дитину ОСОБА_4 , яких він 5 років виховував сам. Відповідач інколи приїжджала один раз в три місяці на два-три дня. Також позивач вказав, що до нього приїжджали виконавча служба та поліція з метою дізнатись місцезнаходження ОСОБА_3 , проте її так ніхто і не знайшов. Позивач додав, що відповідач вела розгульний спосіб життя. Звернувся до суду саме зараз з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача з метою оформлення документів на виплату дитини щодо підтвердження обставин, що він є батьком одинаком.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. 
Представник Служби у справах дітей Валківської міської ради Харківської області у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, а також висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Зазначила, що матері дитини немає тривалий час, якщо батько піде служити, то дитина залишиться з бабусею, якій 73 роки та вона важко пересувається, а тому дитина опинилась в складній ситуації, родичів немає.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом надсилання рекомендованим листом судових повісток за адресою реєстрації, які повернулися до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області від 03.04.2013, відповідний актовий запис № 06.
Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 22.08.2022 року у справі №615/671/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
Згідно судового наказу №615/542/22 виданого Валківським районним судом Харківської області від 28.06.2022 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.06.2022 до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного старшим державним виконавцем Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районіХарківської області СМУМЮ Омельченком В.В. від 01.11.2024 за виконавчим провадженням з примусового виконання судового наказу № 615/542/22 виданого Валківським районним судом Харківської області від 28.06.2022 року, розмір заборгованості у ОСОБА_3 по аліментам станом на 31.10.2024 року складає 71854,70 грн.
Відповідно до листа-відповіді Валківського відділу державної виконавчої служби у богодухівському районі Харківської області №6398 від 05.03.2026 на адвокатський запит, станом на 01.03.2026 року ОСОБА_3 вимоги виконавчого листа не виконує, тому відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у відношенні боржника були винесені постанови: про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника (з внесенням відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майно щодо суб?єкта також до Державного реєстру обтяжень рухомого майна); про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів,споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Станом на 01.03.2026 року заборгованість зі сплати аліментів становить 120 604,00 грн. Проводиться подальша перевірка майнового стану боржника.
Згідно акту обстеження сумісного місця проживання №03.19/53-128 від 25.12.2025, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт того, що ОСОБА_1 разом зі своїм сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі останніх 7 років фактично проживають, без реєстрації місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини ОСОБА_3 , з сином не спілкується, участі у вихованні не приймає, матеріально не забезпечує, має заборгованість по аліментах. ОСОБА_7 повністю знаходиться на утриманні батька.
Відповідно до довідки №01-33/147 виданої директором Шарівського ліцею Кравченко А. від 29.12.2025 року, ОСОБА_3 , яка є матір?ю хлопчика за свідоцтвом про народження, вихованням дитини не займається, зв?язки з директором, класним керівником та вчителями не підтримує. ОСОБА_1 опікується навчанням та вихованням сина, його здоров?ям, відвідує батьківські збори, вирішує всі фінансові питання. Батько самостійно виховує сина вже 4 роки, оскільки мати мешкає в іншому місті і не підтримує зв?язки з дитиною.
Згідно характеристики на ім`я ОСОБА_4 від 05.02.2026 №01-33/11, останній навчається у ОСОБА_8 ліцеї з 1 класу. Виховується в неповній родині (батьком). Побутові умови задовільні, батько приділяє увагу вихованню сина, підтримує зв?язок із класним керівником та опікується успішністю дитини. Мати жодного разу не цікавилася навчанням ОСОБА_7 , у заходах, які проводилися для батьків, участі не брала. ОСОБА_7 має середній рівень навчальних досягнень. У громадському житті класу бере участь як пасивний виконавець доручень. Позашкільна активність виражена слабо. 
Відповідно до психологічної характеристики ОСОБА_4 від 05.02.2026 №01-33/10, на момент дослідження особистісно-емоційної сфери у дитини виявлено підвищений рівень тривожності, хоча емоційний фон спілкування спокійний. Психологічні малюнкові тести («Малюнок сім?ї», «Два будиночки») дають змогу зробити висновок про ніжні і теплі почуття та стійку прив?язаність ОСОБА_7 до тата і бабусі, які його виховують.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 04-33/894 від 05.03.2026 року, за результатами вивчених матеріалів та наданої інформації, керуючись ст.ст. 19, 155, 164 Сімейного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (із змінами), орган опіки та піклування Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З висновку вбачається, що під час бесіди з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стало відомо, що хлопець не пам?ятає точної дати, з якої батьки не проживають разом. У сина з батьком довірливі стосунки, він його підтримує, в усьому допомагає, цікавиться його навчанням. Разом проводять багато часу. Мати участі в житті сина не приймає. Не приїжджає, не телефонує. Малолітній ОСОБА_7 найбільше прихильний до батька. З вихованням дитини батьку допомагає бабуся гр. ОСОБА_9 . ОСОБА_10 повідомила, що мати онука не цікавиться його життям. На зв?язок не виходить. Контактів з рідними матері не мають. Знають лише те, що мати родом з окупованого міста Краматорськ. Місцезнаходження гр. ОСОБА_3 їм невідоме. Хлопчик знає про те, що батько звернувся з позовом до суду про позбавлення батьківських прав матері відносно нього. Підтримує його в цьому рішенні. Бесіда проведена в присутності бабусі гр. ОСОБА_9 .
Крім того, у висновку вказано, що З інформації відділення поліції N? 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області відомо, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно бази ІКС ІПНП 27.05.2022 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях»; повідомлення на спецлінію «102» про вчинення правопорушень відносно гр. ОСОБА_3 не надходили; факти вчинення домашнього насильства або насильства за ознакою статі відсутні. 
26.02.2026 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини міської ради розглядалося питання доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 під час онлайн-зв?язку повідомив, що перешкод у спілкуванні матері з дитиною не чинив.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 Сімейного кодексу України).
Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 , від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, потрібними для постановлення рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач посилається, зокрема на те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не спілкується та не цікавиться життям сина. Свідомо порушує батьківські обов`язки, злісно їх не виконує.
Водночас, позивач та його представник не надали суду доказів на підтвердження наявності підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина, умисного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, винної поведінки останньої щодо ухилення від виховання сина і свідомого нехтування нею своїми обов`язками.
У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Долучений до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 № 04-33/894 від 05.03.2026 року є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками. 
Тобто, такий висновок не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.
Посилання позивача на існування заборгованості по аліментах не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) зроблено висновок, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав.
Судом не встановлено фактів злісного нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , а тому суд приходить до переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.
З урахуванням встановлених обставин справи, поведінки обох батьків малолітньої особи, з огляду на необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, зокрема в частині її права на спілкування з батьками та збереження зв`язків з ними обома, суд не знаходить підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що є крайнім (винятковим) заходом впливу.
Беручи до уваги викладене, ураховуючи, що позивач не довів навмисного ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків та її винної поведінки, суд дійшов висновку про недоведеність необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення її батьківських прав, та доцільність вжиття якого позивач та орган опіки та піклування належно не аргументували.
Отже, задоволення позову про позбавлення батьківських прав відповідача, не відповідає як найкращим інтересам дитини.
Ураховуючи викладене у задоволенні позову належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Валківської міської ради Харківської області, Орган опіки та піклування Валківської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Валківського районного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; 
- відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
- третя особа Служба у справах дітей Валківської міської ради Харківської області, код ЄДРПОУ 43986810, місцезнаходження: 63002, Харківська область, Богодухівський район, м. Валки, площа Центральна, 2;
- третя особа Орган опіки та піклування Валківської міської ради Харківської області, місцезнаходження: 63002, Харківська область, Богодухівський район, м. Валки, вул. Харківська, 16.
Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року.

Суддя А.М. Левченко