Справа № 545/5146/25 
Провадження № 2/545/513/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді: Цибізової С. А.,
з участю секретаря: Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 5100 грн строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку. На пільговий строк 20 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов, та застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5% у день. На підставі договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4294443 від 13.01.2024. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 47 405,73 грн.
Просив стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 47405,73 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у 4 990,20 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором – 29 316,25 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» – 13 099,28 грн; сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн; витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. 
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту.
Предметом позову – стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 47 405,73 грн. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Встановлено, що 13.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.24-35).
Договір №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 підписаний ОСОБА_1 в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 45332 містить її податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.24-35). 
Отже, вищезазначений договір №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Таким чином, факт укладення договору №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 між сторонами є доведеним.
Відповідно до п.1.2 договору №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обв`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5 100,00 грн. 
Згідно з п.1.3 договору №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 строк кредиту 360 днів. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для клієнта. 
Відповідно до п.1.4 договору №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується та умовах визначених п.п.1.4.2 договору. 
Згідно з п.2.1 договору №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5 100,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №556-0310 від 03.10.2024 (а.с.46) та повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260105/55516-БТ від 06.01.2026 .
Отже, факт отримання відповідачем коштів є доведеним.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №4294443 від 13.01.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23.09.2024 (за період з 13.01.2024 по 23.09.2024) за відповідачем рахується заборгованість у сумі 34 306,45 грн, з яких: 4 990,2 грн – заборгованість за тілом кредиту; 29 316,25 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с. 63-68).
Встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» укладений договір факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024, відповідно до умов якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна» в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №4294443 від 13.01.2024 (а.с.91-99).
Згідно з витягом з реєстру боржників додатку №1 до договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 вбачається, що за кредитним договором №4294443, боржником якого є ОСОБА_1 заборгованість становить 34 306,45 грн, з яких: 4 990,20 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 23 316,25 грн – сума заборгованості за відсотками (а.с.59-60).
Таким чином, на підставі договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 34 306,45 грн.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 станом на 23.09.2024 за відповідачем рахується заборгованість у сумі 34 306,45 грн, з яких: 4 990,20 грн – заборгованість за тілом кредиту; 29 316,25 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, як нараховані в період з 13.01.2024 по 23.09.2024 (а.с. 63-68).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024, вбачається, що ТОВ «Українські фінансові операції» за 105 календарних днів (24.09.2024 – 06.01.2025) нараховані проценти за користування грошовими коштами в сумі 13 099,80 грн (а.с.61-62).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти за користування кредитом в розмірі 29 316,25 грн, та в сумі 13 099,80 грн, позикодавцем нараховані впродовж дії договору, тобто до 06.01.2025.
Щодо стягнення з відповідача процентів, нарахованих первісним кредитором в розмірі 29 316,25 грн та процентів нарахованих позивачем в сумі 13 099,80 грн, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.1.4 договору №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується та умовах визначених п.п.1.4.2 договору. Якщо клієнт до 01.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандарту процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
З розрахунку заборгованості первісного кредитора та розрахунку заборгованості позивача вбачається, що за договором №4294443 від 13.01.2024 в період з 13.012024 по 01.02.2024 включно здійснювалося нарахування процентів за ставкою 0,01% в день; в період з 02.02.2024 по 23.09.2025 за ставкою 2,5% в день; в період з 24.09.2024 по 06.01.2025 включно здійснювалося на рахування відсотків за стандартною процентною ставкою (а.с.61-62,63-68).
Разом із тим, суд вважає, що наведений розрахунок відсотків не відповідає вимогам закону.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Згідно зі ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Відповідно до ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (23.04.2024 по 20.08.2024) - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Разом із тим, дана норма не передбачає, що дія пункту 5 розділу І цього Закону не поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після набрання чинності цим Законом. 
Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» станом на 22.04.2024 проценти за договором №429993 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 складають 10 104,75 грн та нараховані за ставкою 2,5% в день, що відповідає вимогам договору та Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.63-68).
Разом з тим, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» та стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку диференційованого розміру денної процентної ставки: 1,5% в період з 23.04.2024 по 20.08.2024 в розмірі 8 982,36 грн (1,5% х 4990,2 х 120 днів); 1% за період з 21.08.2024 по 06.01.2025 – 8 936,38 грн (1% х4990,20 х 139 днів). 
Таким чином, загальна сума відсотків за кредитом на умовах визначених договором та відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» станом на 06.01.2025 становить 26 023,49 грн (10 104,75+8 982,36+6 936,38).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено існування заборгованості у відповідача за вищевказаним кредитним договором, тому позовні вимоги з врахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування» підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за договором №4294443 від 13.01.2024 в розмірі 31 013,69 грн, яка складається з: 4990,20 грн – суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту); 26 023,49 грн – суми заборгованості за процентами.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 01.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О. укладений договір №01/08/2024-А про надання юридичних послуг (а.с.75-76).
Згідно з п.3.1, 3.2 договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 вартість послуг виконавця визначається в актах наданих послуг по домовленості. Вартість послуг виконавця, що були надані замовнику та не вказані у п.3.1 договору визначаються сторонами в актах наданих послуг та рахунках на оплату (а.с.75-76).
Відповідно до акту №4294443 від 03.11.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 Адвокат Дідух Є.О. надав, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняв послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в сумі першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №4294443 від 13.01.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .. Види виконаних робіт (наданих послуг): зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства – 0,5 год, вартість 440,00 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи – 1 год, вартість 840,00 грн; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства – 0,5 год, вартість 440,00 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом – 1 год, вартість 840,00 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів – 1 год, вартість 840,00 грн; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складання та оформлення адвокатських запитів – 1 год, вартість 840,00 грн; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №4294443 від 13.01.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 до суду: Полтавський районний суд Полтавської області – 2 год; вартість 1640,00 грн; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) – додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) – 1 год, вартість 840,00 грн; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо – 2 год, вартість 1640,00 грн; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №4294443 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , в тому числі участь у судових засіданнях – 2 год, вартість 1640,00 грн. Загальна сума витрат становить 10 000,00 грн (а.с.36).
Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024, акт №4294443 від 03.11.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024,  відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України – пропорційно до задоволених вимог. 
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.2).
Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 47 405,73 грн; позов задоволений на суму 31 013,69 грн, тобто на 65,42%.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 1584,73 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 616,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 244, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,

в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (код ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: вул. Набережна-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, м. Київ, 03045) заборгованість за договором №4294443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2024 у розмірі 31 013 (тридцять одна тисяча тринадцять) грн. 69 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (код ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: вул. Набережна-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, м. Київ, 03045) судовий збір у розмірі 1 584 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (код ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: вул. Набережна-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, м. Київ, 03045)витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 616 (дві тисячі шістсот шістнадцять) грн 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова