ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2013/26 Справа № 203/75/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Пищиди М.М., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Піменової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025 року про призначення експертизи 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ майна в натурі, припинення спільної часткової власності, зобов`язання демонтувати гараж; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння ,–  

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ майна в натурі, припинення спільної часткової власності, зобов`язання демонтувати гараж; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння. 

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025 року призначено у вказаній цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:
-чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва виділити в натурі частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 ?;
-які варіанти виділу в натурі часток співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 можна визначити відповідно до вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва?;
-які варіанти користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1 , можна визначити для його співвласників, за умови збереження її функціонального призначення (обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд)?;
-якою є ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 (з визначенням вартості частини кожного співвласника)?
Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Витрати з проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
Надано експертній установі матеріали справи.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра у справі № 203/75/25 від 21.10.2025 року про призначення будівельно-технічної експертизи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати. 

У відзиві поданому адвокатом Скочко О.А. від імені ОСОБА_2 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
У відзиві поданому адвокатом Тесля А.М. від імені ОСОБА_7 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Адвокат Гальченко Є.Л. подала письмове клопотання про долучення до справи письмових пояснень ОСОБА_4 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи залишити без змін.
У своєму відзиві ДМР просила розглянути апеляційну скаргу в межах чинного законодавства.
01.12.2025 року адвокат Забара А.В., яка діє в інтересах позивача — апелянта у справі ОСОБА_1 надала додаткові пояснення у справі щодо аргументів, викладених у відзиві ОСОБА_2 .
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в Електронному суді.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог частин першої та другої статі 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Аналіз норми ст. 103 ЦПК України свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, при цьому сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Отже судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 

Задовольняючи клопотання про призначення у справі експертизи, суд першої інстанції зазначив, що для об`єктивного вирішення справи необхідні спеціальні знання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Встановлено, що у провадженні Центрального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ майна в натурі, припинення спільної часткової власності, зобов`язання демонтувати гараж, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння, за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа – Дніпровська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння. Предметом спору є право сторін на домоволодіння АДРЕСА_1 .
Згідно заявлених позовних вимог, в редакції заяви від 08.04.2025, позивач просила суд виділити в натурі ОСОБА_1 36/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: a) у житловому будинку літ. Б-1 квартира АДРЕСА_2 загальною площею 69,2 кв. м., житловою 55,3 кв.м, яка складається із приміщень: 1-5 – житлова кімната загальною площею 10,3 кв.м., 1-6 – житлова кімната загальною площею 22,8 кв.м., 1-7 – житлова кімната загальною площею 12,8 кв.м., 1-8 – житлова загальною площею 9,4 кв.м.; Прибудова літ. Б2-1, яка складається з приміщень 1-1 – коридор загальною площею 3,3 кв.м., 1-2 – кухня загальною площею 7,1 кв.м, 1-3 – санвузол, загальною площею 3,5 кв.м.; b) у житловому будинку літ. Б-1 квартира АДРЕСА_3 загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., яка складається із приміщень: 2-4 – житлова загальною площею 18,6 кв.м., 2-5 – житлова загальною площею 14,5 кв.м., Прибудова літ. Б2-1, яка складається з приміщень: 2-1 – коридор загальною площею 4,0 кв.м., 2-2 – туалет загальною площею 0,8 кв.м., 2-3 – кухня загальною площею 11,2 кв.м., 2-6 – житлова загальною площею 8,8 кв.м.; c) сарай літ. Е, гараж літ. И; d) У спільному користуванні залишити: огородження №1,2, мощення І-ІІІ. Зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати самовільно зведений гараж літ.З, зведений на території домоволодіння АДРЕСА_1 . 

Відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 подано зустрічні позови про визнання за ними права власності на відповідні частини домоволодіння. 

Зокрема, зустрічний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтований тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками 15/100 частин домоволодіння, які складаються з: у житловому будинку літ А-1 квартира АДРЕСА_4 , яка складається: 5-1 коридор; 5-2 санвузол; 5-3 кладова; 5-4 кухня; 5-5; 5-6, 5-7 житлові кімнати, житловою площею 33,0 кв.м, загальною площею 58,6 кв.м., 1/3 ч. убиральні літ.Ж, сарай (тимчасовий) літ.О, у загальному користуванні ворота №1, мостіння І-ІІІ. 

Крім того, зазначали, що співвласники домоволодіння та склад домоволодіння змінювалися неодноразово. На даний час зареєстровані частки в домоволодінні не складають 100 відсотків, частки деяких співвласників фактично не існують. 

Так, згідно рішення виконкому Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 08.10.2004 року №472 начальником КП “ДБМТІ” затверджено акт конкретного користування від 27.02.2004 року. До рішення були внесені зміни рішенням виконкому Красногвардійської районної у місті ради №335 від 17.06.2005 року, яким визначено: 1. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить 18/100 частин домоволодіння; 2. ОСОБА_12 належить 4/100 частин домоволодіння; 3. ОСОБА_13 (попередній власник частки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) . належить 15/100 частин домоволодіння; 4. ОСОБА_2 належить 3/100 частин домоволодіння; 5. ОСОБА_14 (зараз ОСОБА_4 ) належить 10/100 частин домоволодіння; 6. ОСОБА_15 (зараз ОСОБА_3 ) належить 9/100 частин домоволодіння; 7. ОСОБА_16 (зараз ОСОБА_1 ) належить 22/100 + 14/100 частин домоволодіння; 8. 2/100 частин домоволодіння – власник не визначений. Всього: 97%. 

У зв`язку з пожежею в домоволодінні співвласники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були вимушені відновлювати належну їм частину домоволодіння, в результаті чого склад майна також було змінено. 

Таким чином вважали, що є необхідність визначення дійсних часток співвласників та вважали за необхідне звернутися до суду із заявою про визнання права власності на частки в домоволодінні, з урахуванням дійсного права користування домоволодінням. 

Із зустрічними позовами також звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які просили суд: визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: у житловому будинку літ А-1, у прибудові літ. а2-1, ганку літ. а2 – приміщення 5а-1, площею 6,4 кв.м., 5а-2, площею 2,0 кв.м., 5а-3 площею 5.4. кв.м., 5а-4 площею 10,4 кв.м., 5а-5 площею 10,6 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., загальною площею 34,8 в.м., гаражу літ. З. визнати за ОСОБА_4 право власності на 12/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: у житловому будинку літ А-1 квартира АДРЕСА_5 , яка складається з: 1- коридор 7,9 м.кв, 2- санвузол 2,9 м.кв., кухня 8,1 м.кв, житлова 15,3 м.кв, житлова 8,9 м.кв., загальною площею 43,1 м.кв., житловою площею 24,2 м.кв., сарай, у загальному користуванні споруди 1:5; мостіння І:ІІІ.

03 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з приводу визначення варіантів поділу спірного домоволодіння в натурі.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025 року задоволено клопотання відповідача-1 ОСОБА_2 про призначення будівельно-технічну експертизу. 
На розгляд експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України поставлено наступні питання: 
1) Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити частку) об`єкт нерухомого майна — домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників?
2) Які варіанти розподілу (виділення частки) об`єкта нерухомого майна можливо визначити відповідно до часток співвласників та вимог нормативно-правових актів?
3) Які варіанти користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до часток його співвласників зі збереженням її функціонального призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд?
4) Якщо неможливо поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток співвласників, визначити ринкову вартість вищевказаних об`єктів нерухомості для можливої виплати компенсації частки одному із співвласників. 
Відповідно до вимог частин першої та другої статі 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Аналіз норми ст. 103 ЦПК України свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, при цьому сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 
Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 104 ЦПК про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до пунктів 144-162 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання проведення технічної інвентаризації» від 12.05.2023 № 488, визначення технічної можливості поділу, об`єднання об`єкта (об`єктів) нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна (далі - визначення технічної можливості поділу, об`єднання або виділу) здійснюється виконавцем. Житлові будинки садибного типу, садові, дачні будинки можуть бути поділені, якщо вони складаються з двох або більше окремих будинків, які матимуть окремий вихід на вулицю. При цьому повинні утворитися самостійні об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять цілісні будинки з допоміжними господарськими будівлями. 
При призначенні експертизи суд формує питання, які мають бути вирішені експертом, і ці питання повинні відображати те, що поставлено вимогами відповідної сторони, тобто, якщо експертиза призначається у зв`язку зі зустрічним позовом, то правомірно формулювати питання, які прямо стосуються саме зустрічного позову. Суд обов`язково вказує у своїй ухвалі підстави для експертизи, питання для експерта, перелік матеріалів для дослідження та інші важливі дані. 
Встановлено, що у вказаній справі клопотання про проведення експертизи було заявлено представником відповідача-1 Дедяєвої Т.О., якою також заявлено зустрічний позов. 
Відтак, ОСОБА_2 має право визначати коло питань, які має бути розглянуто експертом, не залежно від наявності або відсутності іншої експертизи. 
Висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, при його оцінці необхідно враховувати, що на відміну від інших доказів, він з`являється тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може бути тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору (висновок Верховного Суду у пункті 8.14 постанови від 16.07.2024 у справі № 916/1689/23). 
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач-1 ОСОБА_2 не надала жодного аргументованого доводу чи доказу, який би свідчив про дефектність чи недопустимість висновку експерта № 462/02.2025 від 12.02.2025 року, а доводи сторони в цій частині лише зводяться до незгоди з таким доказом. 
У вказаній справі розглядається позов ОСОБА_1 про виділ майна в натурі та знесення самовільно збудованого майна, із залишенням частини майна у спільному користуванні та зустрічні позови відповідачів про визнання за ними права власності, а висновок експерта № 462/02.2025 від 12.02.2025 не дає відповіді на питання, які необхідно вирішити при розгляді зустрічних позовів, а також і позову самої позивачки. 
Питання, які поставлені судом на розгляд експертів, стосуються домоволодіння в цілому і часток окремих співвласників, що забезпечить дотримання прав всіх учасників судового провадження, а не тільки позивача, як того вимагає представник позивача. 
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції дотримався принципів рівності прав сторін у цивільному процесі, та забезпечив призначення судової будівельно-технічної експертизи, яка забезпечить надання відповідей на питання щодо власності всіх учасників справи, а не тільки позивача. 

Для з`ясування дійсних правовідносин між сторонами суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, яка поряд з іншими доказами надасть йому можливість повно, всебічно та об`єктивно перевірити всі обставини справи, на які посилаються учасники, що є необхідним для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення. 

Щодо доводів апелянта про те, що є безпідставним третє питання, яке суд поставив на вирішення експерта, а саме: питання про варіанти користування земельною ділянкою, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме позивачем у позові зазначено про наявність спору між співвласниками щодо користування земельною ділянкою. Крім того, вирішення питання про виділ частини нерухомого майна (в тому числі і частини позивача) не може відбуватися без вирішення питання про порядок користування земельною ділянкою. 

Окрім цього, слід зазначити, що висновок про можливість чи неможливість надання відповіді на конкретне питання належить до компетенції самого експерта, а не сторони у справі. 

Також, колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо незгоди із 4 питанням «якою є ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 з визначенням вартості частини кожного співвласника», зважаючи на наступне.
На думку апелянта, вказане питання є безпідставним, оскільки позовних вимог від всіх співвласників про виділ/поділ не надходило і не вирішується питання про виділ частки, яка перевищує фактичну частку того співвласника, який просить про виділ, з наданням компенсації за рахунок такого збільшення. 
Проте, колегія суддів звертає увагу, що в даній справі позивачка заявила вимоги про виділ нерухомого майна та визнання за нею права власності на нерухоме майно, а три співвласника відповідача заявили зустрічні вимоги про визнання за ними права власності на частку у домоволодінні. 
Як зазначено вище, частки у домоволодінні не становлять 100 відсотків і неодноразово змінювався склад нерухомого майна в домоволодінні. Отже, під час розгляду справи необхідно встановити розмір частки кожного з учасників, що може бути здійснено шляхом визначення ринкової вартості домоволодіння та вартості частини кожного співвласника. 
Так, в Постанові Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №286/3653/18 визначено: 
«Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. 
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. 
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.  Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. 
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. 
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».
Зважаючи викладене, з урахуванням викладених позицій Верховного Суду, колегія суддів приходить висновку, що визначення вартості нерухомого майна як в цілому, так і частки кожного із співвласників є необхідним, в тому числі і з метою забезпечення прав позивача. 
Крім того, питання призначення судової експертизи розглядалось судом у судовому засіданні, за участі представників сторін, у тому числі представника позивачки — апелянта. Під час обговорення у судовому засіданні суду першої інстанції заявленого клопотання сторони не були позбавлені права, у тому числі, ставити перед експертом свої питання.
Колегія суддів вважає, що порушень норм процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції чи її зміни, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді питання про призначення по справі судової експертизи, судом першої інстанції були дотримані норми процесуального права. 
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025 року про призначення експертизи – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 25 лютого 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 26 лютого 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.М. Пищида

М.О. Макаров