Суддя Бугера О. В. 

Справа № 644/5403/25 
Провадження № 2/644/374/26 
04.03.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю:
секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
представника позивача Осипової К.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Індустріального районного суду м.Харкова в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 471298232 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, заявила про бажання отримати кошти, подавши відповідну заявку. Відповідно до п. 3 паспорту споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору № 471298232 кредитодавець надає кредит за договором в сумі 5300,00 грн. одразу після укладення договору, строком на 30 днів з можливістю продовження строку. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 471298232 від 30.03.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 136 від 01.06.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 154496765 від 26.11.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року. 29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до Реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 18852,10 грн.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 23.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі.
06.08.2025 року представником відповідача адвокатом Маліновським О.А. подано відповідь на відзив, у якій просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі – ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Проте, ознайомившись з матеріалами справи було встановлено, шо на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 30 березня 2021 року №471298232 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на підставі договору відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року. Право вимоги до Позивача вказано лише у реєстрі прав вимоги №136 від 01.06.2021 і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Тобто на момент укладення договору факторингу 28.11.2018 р. не існувало самого кредитного договору від 30.03.2021, як і не відома була сума заборгованості за ним. Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у Первісного кредитора та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» щодо Відповідача на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, та сторони не могли передбачити, що 30 березня 2021 року цими товариствами буде укладено кредитний договір з Відповідачем. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином. Щодо доводів Позивача про те, що до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1., то ці доводи є беззмістовними, оскільки додатковими угодами лише продовжено строк дії договору факторингу, який укладений між первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс". При цьому, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 28.11.2018 додатковою угодою не змінений, по своїй суті вона не є новим договором факторингу і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ "Таліон Плюс" від первісного кредитора права вимоги до відповідача.
08.08.2025 року представником позивача ОСОБА_3 подано до суду відповідь на відзив, в якій вказував з приводу чинності договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (копія долучена до позовної заяви). 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а з 28.11.2018 по 31.12.2024 року. 
Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги (п. 1.2.). У п. 1.3. Договору зазначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Тобто, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення є право вимоги до Відповідача. Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру права вимог. 01.06.2021 р. відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 136 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 12 025,70 грн. Наданий Витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують перехід права вимоги від Клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із Відповідачем, підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 01.06.2021 р., тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року, що не суперечить закону. Отже, представник Відповідача зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору № 471298232 від 30.03.2021, який, на думку представника Відповідача, на момент укладення договору факторингу не існував. Однак, варто зазначити, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Згідно з умовами договору факторингу, Клієнт зобов`язувався передати Фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу.
З приводу чинності договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 вказував, що ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 строк дії Договору закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 31.08.2023 Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 18852,10 грн.
З приводу переходу праву вимоги за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 вказував, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 18 852,10 грн.
12.08.2025 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому посилалась на ті самі обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву. 
Також, 05.09.2025 року представником відповідача подано додаткові пояснення у справі в якихпосилалась на ті самі обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилалась на те, що право вимоги підтверджується відповідним реєстром, який був наданий суду, вважала доводи сторони відпоідача безпідставними. 
Відповідач у судове засідання не заявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, просив врахувати доводи викладені у відзиву, звертав увагу на те, що сторона позивача не довела обставин переходу права вимоги.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
30.03.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та  ОСОБА_2  було укладено кредитний договір №471298232, згідно умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало  ОСОБА_2  у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 5300,00 грн строком на 30 днів зі сплатою 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 
Відповідно до п.п.4.1. п.4 кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Згідно з п.п.4.4 п.4 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, згідно Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Відповідно п.п.4.13 п.4 кредитного договору, Позичальник підтверджує, що отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах; інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118/-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року.
В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.
31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (копія долучена до позовної заяви). 
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №136 від 01.06.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12025,70 грн.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01.
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 18852,10 грн.
У подальшому між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників зазначено в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 (п. 1.1 Договору) .
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.05.2025 року до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за № 1838 значиться боржник ОСОБА_2 кредитний договір № 471298232 від 30.03.2021 року, загальна заборгованість 18852,10 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 5300,00 грн, просрочені відсотки 13552,10 грн. Також 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е.
Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
На підтвердження укладення кредитного договору № 471298232 від 30 березня 2021 року, позивачем надано довідку від 13 вересня 2023 року щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», з якої вбачається, що 30 березня 2021 року ОСОБА_2 підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором MNV7S45T, який було відправлено позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 . 30 березня 2021 року о 22:00:18 год, введено 30 березня 2021 року о 22:01:11, перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 30 березня 2021 року о 20:01:17.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти ОСОБА_2 30 березня 2021 року на банківську картку 4441-11XX-XXXX-0598, вказану позичальником в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 30 березня 2021 року, що підтверджується копією платіжного доручення в розмірі 5300,00 грн. Також перерахування грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується відповіддю від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.08.2025 року та випискою про рух коштів за 30.03.2021 року по рахунку, відповідно до яких на картковий рахунок № НОМЕР_2 , 30.03.2021 року було зараховано коштів у суші 5300,00 грн.
Відповідач не заперечував щодо факту укладення кредитного договору №471298232 від 30 березня 2021 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та отримання ним грошових коштів у розмірі 5300,00 грн.              Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.            Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.            Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.            За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. (ч. 1ст. 1077 ЦК України).            За приписами ч. 1ст. 1078 ЦК України, ч. 1ст.1082ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки про те, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Отже, суди беруть до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за яким набуває новий кредитор.
З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1).
Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює його (п.2.2).
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п.4.1).
Відповідно до пункту 1.3, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно з п. 8.1 цього договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони).
28 листопада 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2020 року.
31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року.
В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.
31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (копія долучена до позовної заяви). 
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
25 травня 2021 року на виконання п. 2.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали та підписали Реєстр прав вимоги № 136.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 136, ТОВ «Таліон Плюс» прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №471298232 від 30 березня 2021 року на загальну суму заборгованості 12025,70 грн з яких: 5300,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), заборгованість по відсоткам 6725,70 грн.
Таким чином, відповідно до п. 4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги до боржника в повному обсязі перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» 01 червня 2021 року, тобто в день підписання Реєстру прав вимоги №136.
05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого клієнт відступив право вимоги до боржника за кредитним договором №471298232 від 30 березня 2021 року фактору.
31 серпня 2023 року на виконання умов договору факторингу, сторонами укладено та підписано Реєстр прав вимоги № 11, відповідно до якого фактор прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №471298232 від 30 березня 2021 року на загальну суму заборгованості 18852,10 грн. з яких: 5300,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), заборгованість по відсоткам 13552,10 грн.
У подальшому між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників зазначено в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 (п. 1.1 Договору) .
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.05.2025 року до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за № 1838 значиться боржник ОСОБА_2 кредитний договір № 471298232 від 30.03.2021 року, загальна заборгованість 18852,10 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 5300,00 грн, просрочені відсотки 13552,10 грн. Також 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е.
Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а саме п.5.3.3 передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Копії договорів факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року містять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками, на підтвердження укладання таких договорів.
Копії витягу з Реєстру прав вимоги № 136 від 01 червня 2021 року, Реєстрів прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року та №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року відповідають додатку № 1 - формі Реєстру прав вимог, укладених договорів факторингу.         Отже, зі змісту Договору про відступлення права вимоги вбачається, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру, даний договір є дійсним. 
Враховуючи викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» правомірно набуло право вимоги до ОСОБА_2 , яке виникло з підстав невиконання відповідачем кредитного зобов`язання за кредитним договором №471298232 від 30.03.2021 року. Оскільки договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який було пролонговано на підставі додаткових угод № 19, 26, 27, 31, 32 до даного договору на момент укладання кредитного договору був чинним, а тому відповідно до витягу з Реєстру права вимоги № 136 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача ОСОБА_2 , яке в подальшому перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно, та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача.
З виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 471298232, вбачається заборгованість ОСОБА_2 складає 18852,10 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5300,00 грн, відсотки 13552,10 грн.
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено суму заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором у загальному розмірі 18852,10 грн, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру дисконтної та базової відсоткової ставки та періоду кредитування. В судовому засіданні представник відповідача доказів виконання ОСОБА_2 зобов`язань перед первісним кредитором, повідомив суду, що він не володіє інформацією щодо погашення заборгованості.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України до складі судових витрат входять витрати пов`язані з оплатою судового збору, витрати на правову допомогу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подлачі позову.
Вирішуючи питання про наяваність підстав да розмір витрат на правову допомогу суд зазанчає наступне.
Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.
Відповідно до п. 3.6. договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок Клієнта. 
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 25770561602 від 30.05.2025 року, акт прийому-передачі до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року. Відповідно до складено акту надано послуги складання позовної заяви на суму 5000 грн, вивчення матеріалів справи 1000 грн, підготорвка запиту про надходженя коштів на рахунок 500 грн та підготовка клопотання про витребування інформації 500 грн. При цьому, заяв про ознайомлння з матеріалами справи з боку представника адвоката Тараненка А.І. не подавалось, тому дані витрати не були підтверджені в ході розгляду справи. 
Клопотань про зменшення розмір витрат на правову допомогу стороною відповідача не заявлялось. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 617, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1077, 1084 ЦК України, ст.2,12,13,81,89,247,258-259,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за договором № 471298232 від 30.03.2021, яка складається з простроченої заборгованість за тілом кредиту 5300,00 грн, відсотків 13552,10 грн., а всього в розмірі 18852 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 10 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» понесені судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
Повний текст рішення виготовлений та проголошений 04.03.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя         О.В. Бугера