ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2026 р. справа № 300/9236/25
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Захаріїв Богдан Дмитрович (надалі, також – представник позивача), звернувся в суд з позовною заявою до Богородчанського відділу державної виконавчої служби у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (надалі, також – відповідач), в якій просить:
– визнати протиправними дії державного виконавця щодо прийняття до виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження за постановою Головного державного виконавця Богородчанського відділу державної виконавчої служби Здерка М.М. від 12.12.2025 про відкриття виконавчого провадження;
– визнати протиправними і скасувати постанову Головного державного виконавця Богородчанського відділу державної виконавчої служби Здерка М.М. від 12.12.2025 про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору від 15.12.2025, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.12.2025, постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2025;
– зобов`язати Богородчанський відділ державної виконавчої служби повернути скаржнику безпідставно стягнені з нього суми коштів згідно незаконних: постанови ВДВС від 12.12.2025 про відкриття виконавчого провадження – постанови ВДВС про стягнення виконавчого збору від 15.12.2025, постанови ВДВС про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.12.2025.
Підставою звернення до суду слугували протиправні, на думку позивача, дії відповідача щодо проведення виконавчих дій по стягненню з позивача податкового боргу.
24.12.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.12.2025 даний позов залишено без руху. Визначено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви із уточненими відомостями, що стосуються учасників справи, а також інформації про місцезнаходження оригіналів долучених до позовної заяви доказів (а.с. 23-24).
02.01.2026 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій зазначено коректні відомості що стосуються учасників справи, а також інформації про місцезнаходження оригіналів долучених до позовної заяви доказів.
Таким чином, недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було усунуто в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 відкрито провадження по даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Призначено провести судове засідання з розгляду даної справи 21.01.2026 о 10:30 (а.с. 31-33).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 19.01.2026 по 30.01.2026, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Судове засідання, призначене на 21.01.2026 не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 39). Проведення судового розгляду справи призначено на 20.02.2026 о 13:30.
21.01.2026 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та без участі представника позивача (а.с. 42).
20.01.2026 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач вказує, що нормами Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження зобов`язані повідомляти виконавця, в т.ч. про наявність підстав для обов`язкового зупинення вчинення виконавчих дій. Відповідач вказує, що позивачем жодні заяви про наявність таких підстав та зупинення виконавчого провадження у справі подано не було. Крім того, вказує на самостійну оплату позивачем заборгованості у межах виконавчого провадження, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. З огляду на це, просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 44-64).
У судове засідання, призначене на 20.02.2026 о 13:30 сторони не з`явилися, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 69). Від учасників справи надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.
Суд звертає увагу на те, що частиною 1 та 5 статті 205 вказано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 9 коментованої статті передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справи, відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства, у письмовому провадженні, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті спору, встановив наступне.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом розглянуто адміністративну справу № 300/4818/25 за позовом ГУ ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення в дохід бюджету податкового боргу в сумі 26166,24 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 26166 (двадцять шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.
Рішення суду набрало законної сили 18.09.2025.
25.09.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання даного рішення суду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 300/4818/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 300/4818/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.
12.12.2025 державним виконавцем Здерко Мариною Мирославівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79808502 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід бюджету податкового боргу в розмірі 26166,24 грн, про що позивача було повідомлено листом № 21491 від 12.12.2025 (а.с. 47-48).
12.12.2025 позивачем сплачено на користь Богородчанського відділу державної виконавчої служби у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України грошові кошти в сумі 29132,89 (а.с. 56).
15.12.2025 державним виконавцем Здерко Мариною Мирославівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для позивача мінімальну суму витрат у розмірі 350,00 грн, про що позивача було повідомлено листом № 21556 від 15.12.2025 (а.с. 52-53).
15.12.2025 державним виконавцем Здерко Мариною Мирославівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою визначено для позивача обов`язок сплатити виконавчий збір у розмірі 2616,62 грн, про що позивача було повідомлено листом № 21557 від 15.12.2025 (а.с. 54-55).
Розпорядженням державного виконавця Здерко М.М. № 79808502 грошові кошти позивача в сумі 18725,85 грн перераховано до державного бюджету (а.с. 57).
Розпорядженням державного виконавця Здерко М.М. № 79808502 грошові кошти позивача в сумі 1360,00 грн перераховано до державного бюджету (а.с. 58).
Розпорядженням державного виконавця Здерко М.М. № 79808502 грошові кошти позивача в сумі 5351,15 грн перераховано до державного бюджету (а.с. 59).
Розпорядженням державного виконавця Здерко М.М. № 79808502 грошові кошти позивача в сумі 729,24 грн перераховано до державного бюджету (а.с. 60).
Розпорядженням державного виконавця Здерко М.М. № 79808502 грошові кошти позивача в сумі 2616,62 грн та 350 грн перераховано до державного бюджету (а.с. 61).
15.12.2025 державним виконавцем Здерко Мариною Мирославівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, про що позивача було повідомлено листом № 21600 від 15.12.2025 (а.с. 62-63).
Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження та всі подальші постанови державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (надалі, також – Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Примусове виконання рішень, відповідно до статті 5 Закону № 1404-VIII, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Статтею 11 Закону № 1404-VIII передбачені загальні строки у виконавчому провадженні.
Частиною 1 статті 11 Закону № 1404-VIII визначено, що строки у виконавчому провадженні – це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.
Частиною 2 статті 11 Закону № 1404-VIII передбачено, що будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 1404-VIII, строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.
Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання врегульовані статтею 12 Закону № 1404-VIII.
Так, відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Частиною 2 статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню – з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до частини 6 статті 12 Закону № 1404-VIII, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу – боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.
Відповідно до частини 4 статті 19 Закону № 1404-VIII, сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник – фізична особа – також про зміну місця роботи.
Підстави для зупинення виконавчого провадження визначені статтею 34 Закону № 1404-VIII.
Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Аналізуючи доводи сторін у справі суд зазначає наступне.
Позивач вказує, що станом на момент винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, рішення суду на той момент не набрало законної сили.
Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини 2 статті 255 КАС України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 26166 (двадцять шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.
Рішення суду набрало законної сили 18.09.2025.
Відповідно до відомостей програми ДСС "Діловодство спеціалізованого суду", відповідачем направлено до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025. Дана апеляційна скарга була направлена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" 26.09.2025.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що рішення суду в даній справі не набрало законної сили 18.09.2025, оскільки апеляційна скарга була подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 300 КАС України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Восьмий апеляційний адміністративний суд в ухвалі про відкриття провадження від 21.10.2025 у справі № 300/4818/25 не зупиняв дії оскаржуваного позивачем рішення в даній справі. Таким чином, доводи позивача щодо того, що державний виконавець не мала права відкривати виконавче провадження в даній справі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Також у відповідача не виникло обов`язку щодо повернення виконавчого листа, оскільки рішення, на підставі якого видано виконавчий документ було таким, що набрало законної сили та виконання якого не зупинялося у встановленому законом порядку.
Суд зазначає, що законом обов`язок щодо повідомлення виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник – фізична особа – також про зміну місця роботи покладено на сторін виконавчого провадження.
В межах даного виконавчого провадження таке повідомлення державного виконавця сторонами не здійснювалось.
Зважаючи на те, що у державного виконавця відсутній обов`язок самостійно встановлювати наявність підстав для зупинення виконавчого провадження, в суду відсутні підстави для висновку про протиправність виданих державним виконавцем постанов, які оскаржуються в даній справі.
Враховуючи викладене суд вважає безпідставними доводи позивача про протиправність оскаржуваних постанов державного виконавця від 12.12.2025 та від 15.12.2025 року ВП № 79808502 з огляду на прийняття їх на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Інших доказів протиправності оскаржуваних постанов виконавчого провадження № 79808502 позивачем суду не надано, аргументів щодо цього не наведено. Зважаючи на це, в суду відсутні підстави для визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про закінчення виконавчого провадження № 79808502.
Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що у задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову відмовити. 
Копію рішення надіслати учасникам справи через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
відповідач – Богородчанський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 35037846, вул. Шевченка, буд. 69, селище Богородчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77701).

Суддя  Главач І.А.