Справа № 375/2759/25
Провадження № 2/375/236/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
12 березня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого – судді Смик М.М., 
за участю секретаря судового засідання Киричок В.В., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, 
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей. 
Позов обґрунтовувала тим, що з 18 червня 2011 року вона перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 .
Позивач зазначала, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. 
Посилаючись на зазначене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позов, і до досягнення старшим сином повноліття. 
Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Відповідно до довідки виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (Домантівський старостинський округ) від 8 грудня 2025 року № 305, яка 14 січня 2026 року зареєстрована канцелярією суду та 20 січня 2026 року передана судді, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований на АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 4 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначена на 26 лютого 2026 року о 09 год 30 хв. 
26 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі розгляд справи відкладено до 14 год 00 хв 12 березня 2026 року.
ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує; у разі неявки відповідача щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, направлені йому повістки з копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернулися до суду не врученими з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».
Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19).
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина перша статті 280 ЦПК України).
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення.
Стислий виклад позиції інших учасників справи
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Встановлені судом фактичні обставини справи
Судом встановлено, що з 18 червня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 3 від 18 червня 2011 року. 
У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 13 від 12 жовтня 2011 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 2 від 11 травня 2016 року.
З довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області (старостинський округ №5) від 31 жовтня 2025 року № 472 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 та має такий склад сім`ї: син – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України).
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на двох дітей не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на двох дітей становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Прожитковий мінімум з 1 січня 2026 року для дітей віком від 6 до 18 років - 3 512 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»).
Згідно з частинами першою-третьою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з матір`ю – ОСОБА_1 . 
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК України). 
Таким чином, аналізуючи викладене та те, що відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, доказів про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та відомостей про його доходи. Беручи до уваги положення статті 182 Сімейного кодексу України, прожитковий мінімум передбачений Законом України «Про Державний бюджет України» та обставини справи, суд дійшов до висновку, що задля забезпечення гармонійного розвитку дітей позов підлягає задоволенню. 
Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
З урахуванням зазначеного, враховуючи найкращі інтереси дітей та їх потреби, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову – 7 листопада 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Відповідно до частини 1 статті 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Висновки суду щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, в сумі 1 211,20 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання дітей.
Керуючись статтями 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статтями 11, 27, 75, 84, 104, 105, 110, 111, 112, 180, 181,182, 184,191 СК України, суд, -
УХВАЛИВ: 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленому для дитини відповідного віку, починаючи з 7 листопада 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмір 1 211,20 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено та підписано 12 березня 2026 року.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 . 
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Марина СМИК