ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 лютого 2026 року 	Справа № 160/37505/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни до Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,-
УСТАНОВИВ:
31 грудня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни до Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству з вимогами, з урахуванням уточнень від 01.01.2026 року:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2025 року №3619/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
В обґрунтування позову зазначено, що під час державної реєстрації речового права на нерухоме майно державним реєстратором було допущено технічну помилку, яку а ні реєстратором, а ні заявником, а ні організатором електронних торгів не було виявлено. На адресу позивача заявник станом на 26.11.2025 року, стосовно виправлення технічної помилки не звертався.
Відповідачем 04.02.2026 подано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що Міністерство юстиції України розглянуло скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.11.2025 № 46899/07-17, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06.11.2025 за № СК-4493-25, на рішення від 10.02.2025 № 77133381 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички Юлії Олександрівни, від 04.06.2025 № 79263342, від 15.10.2025 № 81353014 державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкицької Юлії Анатоліївни щодо нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, м. Павлоград, вул. Харківська, буд. 114, нежитлове приміщення А, з вимогою тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Ричці Ю.О. та державному нотаріусу Шкицькій Ю.А. З відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено законодавство, оскільки проведено державну реєстрацію іншого речового права (право господарського відання) на нежитлове приміщення на підставі документів, що не дають змоги встановити підстави набуття КП «Управління житлово комунального господарства» такого права, а саме не було подано рішення Павлоградської міської ради про передачу нежитлового приміщення на праві господарського відання. Крім того, приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. при прийнятті оскаржуваного рішення не було належним чином досліджено документи, подані для державної реєстрації, та не встановлено, що адреса об`єкту на яке проводиться державна реєстрація іншого речового права (право господарського відання) відмінна від адреси нежитлового прміщення, яке зазначено в документах, поданих для державної реєстрації.
Ухвалою суду від 05.02.2026 залучено в адміністративній справі №160/37505/25 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, (від 31.12.2025 року Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) змінило назву).
23.01.2026 року до суду від представника Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли письмові пояснення на позов в яких зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 3619/5 «Про задоволення скарги», на підставі Висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.12.2025, скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.11.2025 № 46899/07-17 задоволено частково. Визнано прийнятим з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички Юлії Олександрівни від 10.02.2025 № 77133381. Визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювано рішення державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкицької Юлії Анатоліївни від 04.06.2025 № 79263342. Зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не підтверджуються фактичними обставинами справи та ґрунтуються на неправильному розумінні предмета спору, меж повноважень третьої особи і правових наслідків оскаржуваних реєстраційних дій.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що наказом Міністерство юстиції України розглянуло скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.11.2025 № 46899/07-17, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06.11.2025 за № СК-4493-25, на рішення від 10.02.2025 № 77133381 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички Юлії Олександрівни, від 04.06.2025 № 79263342, від 15.10.2025 № 81353014 державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкицької Юлії Анатоліївни щодо нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення А, з вимогою тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Ричці Ю.О. та державному нотаріусу Шкицькій Ю.А.
Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 3619/5 «Про задоволення скарги», на підставі Висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.12.2025, скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.11.2025 № 46899/07-17 задоволено частково:
- визнано прийнятим з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички Юлії Олександрівни від 10.02.2025 № 77133381. 
- тимчасово блокувано доступ приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричці Юлії Олександрівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 2-1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII "Про нотаріат" передбачено, що Державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів. Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.
Частиною першою статті 3 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Статтею 5 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, його територіальних органів при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.
Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міжнародних договорів (стаття 7 Закону України "Про нотаріат").
Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 29-1 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється на час дії таких обставин: 1) якщо приватний нотаріус не має приміщення для розміщення робочого місця (контори) або це приміщення не відповідає встановленим цим Законом умовам, - до усунення цих недоліків, але не більше 60 днів з дня виявлення цього порушення; у разі направлення територіальним органом до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців.
Приватний нотаріус вправі зупинити нотаріальну діяльність за власним бажанням на строк, що не перевищує двох місяців протягом календарного року, або на більший строк за наявності поважних причин (вагітність, догляд за дитиною, хвороба тощо) подавши до територіального органу Міністерства юстиції України відповідну заяву. Про зупинення нотаріальної діяльності на строк більше трьох днів приватний нотаріус зобов`язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Міністерства юстиції України із зазначенням причин та строку, протягом якого він не здійснюватиме нотаріальну діяльність, не пізніше ніж за один робочий день до дати зупинення (частини 2,3 статті 29-1 Закону України "Про нотаріат").
Частиною першою статті 29-2 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що рішення про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса у випадках, передбачених частиною першою статті 29-1 цього Закону, приймає керівник відповідного територіального органу Міністерства юстиції України.
Відповідний територіальний орган Міністерства юстиції України зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня видання наказу про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса письмово повідомити приватного нотаріуса про зупинення його нотаріальної діяльності.
Наказ про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса може бути оскаржений ним до Міністерства юстиції України або до суду.
Відповідно до статті 33 Закону України "Про нотаріат" Міністерство юстиції України, його територіальні органи проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки за зверненням фізичної чи юридичної особи в межах предмета звернення та відповідно до повноважень Міністерства юстиції України, його територіальних органів.
Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов`язковим повідомленням його про проведення такої перевірки за 10 днів.
Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.
У разі виявлення під час перевірки порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, порядку вчинення нотаріальних дій або неодноразових порушень правил нотаріального діловодства Міністерство юстиції України, його територіальний орган, які проводили перевірку, можуть зупинити або припинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.
У разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.
Статтею 34 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) вживають заходів для встановлення опіки над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти за особливих обставин; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи.
На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.
Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, вимог про нотаріальне посвідчення правочину, вимог про нотаріальне засвідчення справжності підписів учасника під час прийняття ним рішення з питань діяльності відповідної юридичної особи, правочинів про скасування таких вимог, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу (крім тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, дублікатів нотаріальних документів, рішень про створення юридичних осіб, рішень органів управління юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передавання нерухомого майна до та із статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законом, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок використання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 17.02.2014 № 357/5 (далі - Порядок № 357/5), який визначає механізм здійснення Міністерством юстиції України (далі - Міністерство юстиції), територіальним органом Міністерства юстиції перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що загальною засадою державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Пунктами 1 та 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом); наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав; наявність дозволу органу опіки та піклування на відмову від права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, власником якого є малолітня дитина або неповнолітня особа, або на внесення такого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення
Пунктом 4 частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для залишення заяви без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.
Частиною шостою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон) встановлено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про залишення скарги без розгляду по суті.
Підпунктом «а» пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону визначено, що підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є: Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1, 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.
Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав визнається прийнятим з порушенням цього Закону та анулюється виключно у разі неможливості відновлення порушеного права скаржника шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 цієї частини. Не можуть бути підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора допущені ним формальні (несуттєві) помилки, які не впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, (підпункт «в» пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону).
З матеріалів справи вбачається, що приймаючи оскаржуваний наказ, колегія дійшла висновку від 03.12.2025 року, зокрема, що приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено законодавство, оскільки проведено державну реєстрацію іншого речового права (право господарського відання) на нежитлове приміщення на підставі документів, що не дають змоги встановити підстави набуття КП «Управління житлово-комунального господарства» такого права, хоча дані твердження спростовуються інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, який діяв до 2013 року та є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, колегія дійшла висновку, що приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. при прийнятті оскаржуваного рішення не було належним чином досліджено документи, подані для державної реєстрації, та не встановлено, що адреса об`єкту на який проводиться державна реєстрація іншого речового права (право господарського відання) відмінна від адреси нежитлового приміщення, яке зазначено в документах, поданих для державної реєстрації, оскільки проведено державну реєстрацію іншого речового права (право господарського відання) на нежитлове приміщення на підставі документів, що не дають змоги встановити підстави набуття КП «Управління житлово-комунального господарства» такого права, а саме не було подано рішення Павлоградської міської ради про передачу нежитлового приміщення на праві господарського відання.
В свою чергу, як зазначено Позивачем та встановлено судом, що відповідно до даних реєстру речових прав на нерухоме майно (складовою, якого є Реєстр прав власності) в Реєстрі прав власності зареєстровано право власності на нерухоме майно, загальною площею 117,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за Територіальною громадою міста Павлограда, в особі Павлоградської міської ради 20.12.2012 року, реєстраційний номер майна 25795156, де у додаткових відомостях зазначено, що об`єкт знаходиться на праві господарського відання комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" Павлоградської міської ради. Оскільки діючий на той час реєстр прав власності не мав технічної можливості реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Колективного підприємства "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" було внесено інформацію про право господарського відання до права власності на нерухоме майно.
Підстави для відмови у проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регламентовані статтею 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», а саме: «Підстави для відмови в державній реєстрації прав:1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом; 6-1) встановлення факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію, оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці); 14) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім випадків, визначених законом, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості; 15) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - у разі державної реєстрації переходу спеціального майнового права, іншого речового права, обтяження на об`єкт незавершеного будівництва (крім об`єктів незавершеного будівництва, на які зареєстровано право власності), майбутній об`єкт нерухомості; 16) заява про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості містить відомості не про всі майбутні об`єкти нерухомості у складі подільного об`єкта незавершеного будівництва; 17) не визначено чи визначено не в повному обсязі майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки, - у разі первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості, які є частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва; 18) наявні зареєстровані спеціальні майнові права на майбутні об`єкти нерухомості, що є складовою частиною подільного об`єкта незавершеного будівництва, - у разі державної реєстрації речового права або обтяження на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім зміни замовника будівництва відповідно до закону, обтяження майна іпотекою відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю"; 19) у Державному реєстрі прав відсутні відомості про право власності/право користування земельною ділянкою замовника будівництва (крім випадків, якщо відповідно до закону виконання будівельних робіт може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою) у разі: державної реєстрації спеціального майнового права на неподільний/подільний об`єкт незавершеного будівництва; первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості; державної реєстрації спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості у зв`язку з його першим відчуженням; 20) не дотримано вимоги, визначені статтею 27-2 цього Закону.».
Суд зазначає, що відповідно до поданих матеріалів у державного реєстратора - приватного нотаріуса Рички Юлії Олександрівни під час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні підстави для відмови в проведенні державній реєстрації прав.
Крім того з матеріалів позову вбачається, що державним реєстратором під час формування заяви про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно адреса: м. Павлоград, вулиця Харківська, будинок 114, нежитлове приміщення «А», (речове право, похідне від права власності) № 65038136 від 06.02.2025 року, було допущено технічну помилку, оскільки всі документи надані стосувались лише нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Павлоград, вулиця Харківська, будинок 114а, що підтверджується відповідними сканованими копіями документів, які підкріплені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Право господарського відання зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 58445072 від 06.02.2025 року. 
Також, підтвердженням технічної помилки державного реєстратора є оголошення, розміщене на сайті ТОВ «Українська Універсальна Біржа» стосовно продажу нежитлового приміщення (з посиланням на зареєстроване речове право № 58445072), розташованого за адресою: м. Павлоград, вулиця Харківська, будинок 114а, за результатом аукціону, якого видано Протокол про результати аукціону № BRD0001-UA-20250415-68247 та Протоколом засідання комітету кредиторів КП «УЖКГ» ПМР від 03.03.2025 року.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128.
Пунктом 2 Порядку визначено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.
Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України» від 06.03.2008 року №2, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім вимогам ст. 2 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В Постанові від 15.08.2023 року у справі №640/16809/20 Верховним Судом зазначено, що при застосуванні санкцій, відповідач повинен дотримуватися принципів недискримінації та пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.
Суд зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, фактично не дослідив та не встановив повною мірою всі обставини справи, а відтак прийняв оскаржуваний наказ щодо тимчасового блокування доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, застосовуючи свої дискреційні повноваження з порушенням принципу пропорційності (дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3328 грн, що документально підтверджується квитанцією від 01.01.2026 року.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству на користь позивача судовий збір у сумі 3328 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77,139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, 01001, м. Київ, ЄДРПОУ 00015622), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (пр. Дмитра Яворницького, буд. 21-А, м. Дніпро, 49619; ІК в ЄДРПОУ 43315529) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2025 року №3619/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричці Юлії Олександрівні доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, 01001, м. Київ, ЄДРПОУ 00015622) на користь Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3328 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 12 лютого 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков