22.04.2026 Справа № 756/4056/26
Унікальний номер 756/4056/26
Номер провадження 2-о/756/233/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22 квітня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання- Кушко М.В.,
за участю представника заявниці - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:

В березні 2026 року заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт, що в період часу з 1996 року по 2026 рік, заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , до дня його смерті.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік, з яким прожили разом у шлюбі з 1996 року. З моменту укладання шлюбу і до самої смерті чоловіка проживали разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали спільний бюджет, проживали в квартирі АДРЕСА_2 . Заявниця зазначає, що отримує пенсію за віком, розмір якої є незначним. Пенсія померлого чоловіка булла більшою. Після смерті чоловіка, заявниця подала заяву до УПФУ для перерахунку на пенцію померлого чоловіка, проте05 лютого 2026 року отримала відмову, через недоведеність факту перебування на утриманні годувальника, оскільки зареєстрвоане місце проживання її за іншою адресою ніж в чоловіка, й відміне адресі місця проживання. 
Померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , сину.
Зареєстроване міфсце проживання заявниці АДРЕСА_3 .
У зв`язку з реєстрацією заявниці та її померлого чоловіка за різними адресами в квартирах, не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт перебування на утриманні чоловіка з метою переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2026 року справу передано головуючому судді Шролик І.С.
Ухвалою суду 13 березня 2026 року справу призначено до розгляду 22 квітня 2026 року. 
Представник позивача - адвокат Ковтун О.М. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав та мотивів викладених у заяві. 
Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Заяв та клопотань про відкладення суду не надано.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт проживання його батька ОСОБА_3 разом із мачухою ОСОБА_2 в належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 з 1996 року по час смерті батька, разом однією сім`єю. 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2 , з 2015 року проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Знає, що ОСОБА_6 увесь час проживала разом із чоловіком ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_5 , до часу його смерті.
Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись.
Вислухавши позицію представника опзивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Зі свідоцтва про укладання шлюбу від 21 червня 1996 року вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб.
Згідно свідоцтва про смерть від 05 січня 2026 року серії НОМЕР_1 виданого Київським відділом державної реєстрації смерті, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до відомостей про зареєстрвоане міісце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення Пенсійного фонду України Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві № 930050851243 від 12 лютого 2026 року ОСОБА_2 відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника враховуючи відсутність документу про спільне проживання, перебування на утриманні померлого годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав.
Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.
Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.
Судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою  АДРЕСА_1 , мала інше зареєстроване місце проживання, отримувала пенсію, у розмірі значно меншому ніж пенсія чоловіка.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_2 разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою  АДРЕСА_1 й перебування на його утриманні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 22 квітня 2026 року.

Суддя І.С. Шролик