ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

16 лютого 2026 року	Справа №160/29380/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП ТРАНС" про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- ухвалити рішення про стягнення з рахунків у банках Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНС» (код ЄДРПОУ 45107914), що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить ТОВ «ТЕП ТРАНС» кошти у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 70 674,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі – 70 674,50 грн (штрафні санкції).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року витребувано від Головного управління ДПС у Тернопільській області пояснення з наданням відповідних доказів щодо підстав проведення камеральної перевірки (за результатами якої складено акт №1678/19-00-04-06/45107914 від 11.02.2025) щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕП ТРАНС" порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних не за основним місцем обліку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП ТРАНС" та підстав прийняття податкового повідомлення-рішення №0043610406 від 03.04.2025 саме Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, тобто не за місцем обліку платника податків.
Позивачем надано пояснення, в яких зазначено, що відповідно до інформаційного фонду ДПС України, ТОВ «ТЕП ТРАНС» (ЄДРПОУ 45107914) у 2025 році перебувало на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільська ДПІ. 31.01.2025 року в ЄДР внесено запис про зміну місцезнаходження даного товариства з Тернопільської області на Дніпропетровську область, внаслідок чого платник податків обліковувався до завершення 2025 року у Тернопільській ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року.
Копія ухвали про відкриття провадження направлена за місцем знаходження (реєстрації) відповідача, яке підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
12.11.2025 до суду повернувся конверт із вказаною копією ухвали, з відміткою пошти “за закінченням терміну зберігання”.
Відповідно до пункту 8 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено відповідачу, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.
В силу приписів частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістка вручена належним чином, так як поштове відправлення із даною повісткою повернене без вручення адресату з незалежних від суду причин. Таким чином, враховуючи, що вказана ухвала направлялася поштовим відправленням, ця ухвала вважається врученою належним чином.
Відповідно до п.5 ч.6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, судом здійснено належні заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНС» зареєстроване як суб`єкт господарювання - юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
ТОВ «ТЕП ТРАНС» у 2025 році перебувало на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області.
Станом на день подання позову в інтегрованих картках (ІКП) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНС» обліковується податковий борг у сумі 70 674,50 грн, а саме: 
Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 03.04.2025 року №0043610406 на загальну суму – 70 675,50 грн (з урахуванням сплачених (погашених сум), винесеного на підставі Акта перевірки від 11.02.2025 року №1678/19-00-04-06/45107914, яким встановлено факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. 
Доказів оскарження чи скасування вказаних податкових повідомлень-рішень до суду сторонами не надано, судом вказаних обставин не встановлено.
На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України відносно відповідача сформовано податкову вимогу №0002569-1302-1900 від 16.05.2025 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 14.05.2025 року на суму 70 674,50 грн, яку направлено відповідачу на його податкову адресу, та повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою пошти : “за закінченням терміну зберігання”.
Податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною.
Відповідачем в добровільному порядку податковий борг не сплачено, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі ПК України) передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпункт 14.1.156 п. 14.1. статті 14 ПК України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпункт 14.1.157. п. 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Приписами пункту 58.3 статті 58 ПК України, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу за адресою його місцезнаходження, відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, вважається врученим платнику належним чином.
Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пп. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктом 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу (абзац другий).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац третій).
Відповідно до п. 86.8. ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем складено податкові повідомлення-рішення, які було направлено на адресу відповідача.
Податкове повідомлення-рішення від 03.04.2025 року №0043610406 на загальну суму – 70 675,50 грн направлено відповідачу на його податкову адресу, та повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою пошти : “адресат відсутній за вказаною адресою”.
Відповідачем доказів оскарження податкових повідомлень-рішень суду не надано.
16.05.2025 складено податкову вимогу №0002569-1302-1900 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 14.05.2025 року на суму 70 674,50 грн
Податкова вимога №0002569-1302-1900 від 16.05.2025 в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України не відкликалась.
Контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України).
Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягали питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у податкових повідомлень-рішень статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.
Вказана позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №813/2092/15.
З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджується факт належного вручення платнику податків вказаних податкових повідомлень-рішень (обізнаності платника податків про належні до сплати суми визначених штрафних санкцій).
Відомості щодо оскарження відповідачем у судовому порядку вказаного податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги відсутні, доказів щодо їх оскарження суду не надано.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо узгодженості грошових зобов`язань.
Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, за змістом п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.
Таким чином, оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу, у зазначеному розмірі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у заявленому розмірі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням у сумі 70 674,50 грн за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕП ТРАНС", натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати цього податкового боргу у встановлені законодавством строки, а також доказів оскарження податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення, тому позовні вимоги ГУ ДПС у Тернопільській області щодо стягнення з відповідача вказаної суми податкового боргу підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки, наявних у матеріалах справи доказів, в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, 297 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов - задовольнити.
Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНС» (код ЄДРПОУ 45107914), що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить ТОВ «ТЕП ТРАНС» кошти у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 70 674,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 16 лютого 2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна