Справа №705/443/26
2/705/1757/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гейка Василя Анатолійовича до Уманської міської ради, третя особа: державний нотаріус Другої Уманської державної нотаріальної контори Велика Катерина Сергіївна, про зняття заборони з нерухомого майна,-
встановив:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Гейко В.А. звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради, третя особа: державний нотаріус Другої Уманської державної нотаріальної контори Велика К.С., про зняття заборони з нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що в травні 2025 року ОСОБА_1 , при документальному оформленні спадщини, залишеної після своєї матері ОСОБА_2 , дізналась про наявну заборону на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , у відповідності до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Відповідно до реєстру національної агенції інформаційних систем підтверджено факт реєстрації заборони за №4928281 від 10.05.2007 року реєстратором: Уманська державна нотаріальна контора, 20300, Черкаська обл., Уманський р., м. Умань, зареєстрована: заборона (архівний запис). Підстава обтяження: повідомлення б/н, Уманський Держбанк.
У 1998 році ОСОБА_2 отримувала кредитні кошти в Акціонерному комерційному агропромисловому банку «Україна». Вказаний факт став підставою для вчинення заборони на відчуження майна належного ОСОБА_2 , ініційованого АКАПБ «Україна». У 1999 році ОСОБА_2 повністю виконала свої кредиторські зобов`язання і ніякої заборгованості перед АКАПБ «Україна» - не мала, однак ніяких документів з приводу отримання кредиту та виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 перед АКАПБ «Україна», не збереглося, що пояснюється давністю.
Як доказ того, що ОСОБА_2 не мала ніяких боргових зобов`язань перед АКАПБ «Україна», являється Довідка №134452/20.8-32/7 від 30.12.2025 р. Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області відповідно до якої згідно бази даних АСВП у відділі на примусовому виконанні виконавчі документи відносно ОСОБА_2 не перебувають.
На сьогоднішній день ніхто із стягувачів не звертався з вимогою про сплату боргу ОСОБА_2 по виконавчим документам і стосовно останньої не існує ніяких виконавчих проваджень з приводу її заборгованості. ОСОБА_2 володіла вищезазначеним житловим будинком з 1986 року по сьогоднішній час, а це майже сорок років.
Просить зняти заборону за №4928281 від 10.05.2007 року реєстратор: Уманська державна нотаріальна контора, 20300, Черкаська обл., Уманський р., м. Умань. Підстава обтяження: повідомлення б/н, Уманський Держбанк, за якою об`єкт обтяження: будинок АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_2 , 1955 року народження, зареєстровану в Єдиному державному реєстрі обтяжень об`єктів нерухомого майна.
Ухвалою судді від 26.01.2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву.
16.02.2026 року від представника Уманської міської ради Проценко М.Т. до суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому зазначає, що Уманська міська рада не погоджується з визначенням її відповідачем у справі та з позовними вимогами в цілому. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї додатків, заборона відчуження була зареєстрована державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення банківської установи – Уманського Держбанку. Отже, ініціатором накладення обтяження виступила банківська установа як кредитор, а реєстраційні дії здійснені нотаріусом у межах його повноважень. Уманська міська рада не є суб`єктом, який накладав заборону за №4928281 від 10.05.2007 року, не є правонаступником банківської установи АК АПБ «Україна», не приймала рішень щодо обтяження майна – будинку АДРЕСА_1 , та не здійснювала реєстраційних дій щодо внесення відповідного запису до реєстру. Відтак, між позивачем та Уманською міською радою відсутні будь-які матеріально-правові відносини, з яких виник спір. Посилання позивача на те, що право власності встановлюється органом реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, не заслуговує на увагу. Суб`єкти державної реєстрації прав не встановлюють право власності, а лише здійснюють державну реєстрацію такого права на підставі документів, що підтверджують набуття права (договір, свідоцтво, рішення суду тощо). Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Фактично позовні вимоги у справі стосуються припинення обтяження, накладеного банківською установою та зареєстрованого нотаріусом. Таким чином, Уманська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не має жодного відношення до накладення спірної заборони, не наділена повноваженнями щодо її скасування та не перебуває у правовідносинах з позивачем, з яких виник спір. Просить визнати Уманську міську раду неналежним відповідачем по справі та відмовити у задоволенні позову.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін викладену письмово, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно Витягів з Державного реєстру речових прав № 391397293 від 17.08.2024, № 425275759 від 03.05.2025 ОСОБА_1 є власником (спільна часткова власність – 1/9 та 1/6 частина) житлового будинку 
АДРЕСА_1 власності на зазначений житловий будинок за ОСОБА_1 зареєстровано на підставі Свідоцтв про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 .
Відповідно до реєстру національної агенції інформаційних систем підтверджено факт реєстрації заборони за №4928281 від 10.05.2007 року реєстратором: Уманська державна нотаріальна контора, 20300, Черкаська обл., Уманський р., м. Умань, зареєстрована: заборона (архівний запис). Підстава обтяження: повідомлення б/н, Уманський Держбанк. Об?єкт обтяження: будинок АДРЕСА_1 .
З відповіді на запит № 1644/01-16 від 24.12.2025 державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Великої К.С. вбачається, що остання не може надати інформацію на адвокатський запит ОСОБА_4 з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна відносно житлового будинку АДРЕСА_1 .
В Довідці №134452/20.8-32/7 від 30.12.2025 р. Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області зазначено, що згідно бази даних АСВП у відділі на примусовому виконанні виконавчі документи відносно ОСОБА_2 не перебувають.
За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Позивач, подаючи позов до суду, вказав відповідачем Уманську міську раду, оскільки право власності на вищезазначений житловий будинок встановлюється органом реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, так як майно знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, місто Умань.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).
Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (такий висновок викладено в пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї додатків, заборона відчуження була зареєстрована державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення банківської установи – Уманського Держбанку. 
Отже, ініціатором накладення обтяження виступила банківська установа, як кредитор, а реєстраційні дії здійснені нотаріусом у межах його повноважень.
Уманська міська рада не є суб`єктом, який накладав заборону за №4928281 від 10.05.2007 року, не є правонаступником банківської установи АК АПБ «Україна», не приймала рішень щодо обтяження майна – будинку АДРЕСА_1 , та не здійснювала реєстраційних дій щодо внесення відповідного запису до реєстру. 
Відтак, між позивачем та Уманською міською радою відсутні будь-які матеріально-правові відносини, з яких виник спір.
Посилання позивача на те, що право власності встановлюється органом реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, не заслуговує на увагу. Суб`єкти державної реєстрації прав не встановлюють право власності, а лише здійснюють державну реєстрацію такого права на підставі документів, що підтверджують набуття права (договір, свідоцтво, рішення суду тощо). Право власності виникає на підставах, визначених цивільним законодавством (зокрема, стаття 328 Цивільного кодексу України), а не внаслідок прийняття рішення міською радою чи її виконавчим органом. Водночас сам факт розташування нерухомого майна на території міста Умань, що наводиться позивачем як підстава для визначення відповідача у справі, не є юридичним обґрунтуванням для визначення міської ради належним відповідачем у спорі про припинення обтяження.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Ураховуючи, що позивачем не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача.
За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України,
вирішив:
У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гейка Василя Анатолійовича до Уманської міської ради, третя особа: державний нотаріус Другої Уманської державної нотаріальної контори Велика Катерина Сергіївна, про зняття заборони з нерухомого майна - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.С. Годік