Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/2117/25
Провадження № 2/935/162/26
РІШЕННЯ
Іменем України
20 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:головуючого – судді Василенка Р.О., із секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 264956944 від 18.12.2020 у розмірі 62922,23 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 18.12.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 264956944 у формі електронного документу з використанням електронного підпису MNV2W37T. Згідно умов договору кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 15750,00 грн 18.12.2020 на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача, яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Всупереч договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у розмірі 62922.23 грн, яка складається з: 15749,85 грн – заборгованість по кредиту, 47172,38 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу № 28/1118-01 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомленв належним чином, про що свідчить відмітка працівника пошти в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № R 067012995056 з відміткою працівника пошти «адресат відстуній за вказаною адресою», що свідчить про належне повідомлення відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзиву чи будь-яких інших заяв чи клопотань, станом на день розгляду справи, до суд не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 18.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 264956944, який укладений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора MNV2W37T. 
Згідно з п. 1.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, на суму 15750 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 
Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання Кредиту. 
Відповідно до п. 1.3 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду.
Згідно з п. 4.2. договору за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 80,52 вісімдесят цілих п`ятдесят дві сотих процентів річних, що становить 0,22 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.
Згідно з платіжним дорученням від 18.12.2020 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 15750,00 грн на картку № 5354-66XX-XXXX-9352 ,в якому зазначено, що проведено банком 18.12.2020.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, додаткову угоду № 19 від 28.11.2019, додаткову угоду № 26 від 31.12.2020, додаткову угоду № 27 від 31.12.2021, додаткову угоду № 31 від 31.12.2022, додаткову угоду № 32 від 31.12.2023, та відповідно до реєстру прав вимоги № 126 від 23.03.2021 до договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта, зокрема щодо ОСОБА_1 
05.08.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 та відповідно до реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023, вбачається, що клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, зокрема щодо ОСОБА_1 .
Згідно з договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» прийняв реєстр боржників клієнта, зокрема щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 264956944.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», то за кредитним договором № 264956944 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 44 644,77 грн. та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 264956944 в ромзірі 62922,23 грн, яка складається з : 15749,85 грн – заборгованість по кредиту, 47172,38 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
Суд не приймає як належний доказ інформацію надану АТ «УКРГАЗБАНК» про те, що банківські рахунки та платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 не відкривалися в АБ «УКРГАЗБАНК», оскільки в листі не надано інформацію саме про зарахування коштів на картковий рахунок маска картки № НОМЕР_1 , у період з 18.12.2020 по 23.12.2020 у сумі 15 750,00 грн., тому що ОСОБА_1 могла зазначити будь-яку картку, зокрема і видану не на її ім`я.
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту та акцептувала - підписала договір одноразовим ідентифікатором MNV2W37T, в сумі 15750 грн, які перераховані позичальнику 18.12.2020 року. Зазначено, що вичнені дії з метою продовження дисконтного періоду 16.01.2021 в сумі 1005,00 грн продовжено строк кредитування на 29 днів зі ставкою в розмірі 1,44 %, кінцева дата оплати 15.05.2021. 
Згідно частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до частини першоїстатті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Заборгованість відповідачем не спростована, належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача та не отримання грошових коштів на вказану банківську карту відповідачем не надано.
Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитних договорів між первісними кредиторами та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між первісними кредиторами, наступними кредиторами та відповідачем щодо спірних договорів.
Разом зі тим, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).
Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором № 264956944, які становлять 47172,38 грн.
Так, відповідно до п.1.1, 1.2, 1.4.1 договору кредитного договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 30 днів, відсоткова ставка фіксована 0,22 % за добу.
За таких обставин стягненню з відповідача підлягають відсотки нараховані в межах погодженого 30-денного строку кредитування в сумі 1039, 50грн. (15750,00 грн. х 0,22, % х 30 днів).
Також, відповідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що кредитний договір продовжено до 15.02.2021 з процентною ставкою 1,44%, що становить в сумі 6577,20 грн. (15750,00 грн. х 1,44, % х 29 днів), тобто інша частина відсотків нарахована позивачем поза межами строку кредитування.
Суду не надано доказів того, що в даному випадку до договору № № 264956944 було застосовано пролонгацію повторно та змінено строк кредитування, за умовами передбаченим п. 1.3 кредитним договором, як не було і укладеної додаткової угоди про продовження строку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору №264956944. Зазначений договір недійсним не визнано.
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень, власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача та не отримання грошових коштів в якості кредитних на банківську карту.
Відповідачем не доведено обставин належного виконання нею умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відсотків відповідно до погоджених у договорі умов.
Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, спростування розміру заборгованості відповідачем не надано. Відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором № 264956944 у розмірі 22361, грн 70 коп (тіло кредиту 15750,00 + 1039, 50 відсотки за 30 днів кредитування + 6577,20 грн відсотків в період пролонгації кредитного договору на 29 днів, – 1005,00 грн сплачені відсотки 16.01.2021), тому позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, додаткову угоду №25770524880 до договору від 09.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також акт прийому-передачі наданих послуг з переліком наданих послуг у розмірі 7 000 грн. 
Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 860,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2450,00 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 264-265, 268, ЦПК України, ст.ст.526,1050,1054 ЦК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ 3545404324 заборгованість за кредитним договором № 264956944 від 18.12.2020 в розмірі 22361 (двадцять дві тисячі триста шістдесят одна) грн. 70 коп., судовий збір в розмірі 860,88 грн. та 2450,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
В іншій частині стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором та витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», код ЄРДПОУ 44276926, місцезнаходження: 02090, Україна, місто Київ, вулиця Алматинська, будинок, 8, офіс, 310а.
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 Місце проживання: АДРЕСА_1 

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО