Справа № 161/2645/25 
Провадження № 1-кп/161/318/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 лютого 2026 року  
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12025030580000282 від 19.01.2025 про обвинувачення  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Боголюби Луцького району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працює слюсарем з ремонту колісних транспортних засобів у ФОП ОСОБА_6 , на утриманні перебуває вагітна на 8 місяці дружина, раніше судимого 22.10.2024 Луцьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який сплачено 06.11.2024 року, 
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2023 року у справі № 161/15123/23, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.
Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року у справі №161/17712/23, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800 (сорок вісім тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 7 (сім) років та безоплатного вилучення транспортного засобу.
Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2023 року у справі №161/20482/23, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року у справі №161/21570/23, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.
Крім того, постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2024 року у справі №161/15100/24, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, які набрали законної сили, та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилявся від виконання постанов суду при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_5 , будучи визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, всупереч вищевказаних рішень суду, які набрали законної сили, будучи ознайомленим з ними, 19 січня 2025 року, о 00 год. 38 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «Audi», моделі «А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку №13 по вулиці Івана Франка у місті Луцьк Волинської області, в порушення вимог комендантської години був зупинений працівниками УПП у Волинській області ДПП, за викликом яких на місце події прибула слідчо-оперативна група Луцького РУП ГУНП у Волинській області.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, обвинувачується в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що знаючи про постанови суду, відповідно до яких його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, а також будучи раніше засудженим вироком Луцького міськрайонного суду від 22.10.2024 року, не виконував ці постанови суду та продовжував керувати автомобілем. Дійсно, 19 січня 2025 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем, належним дядьку, та був зупинений працівниками поліції. Раніше ніколи посвідчення водія не отримував. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всіх обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд переконався, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу, а також необхідні для вирішення питань щодо речових доказів, арешту майна та судових витрат. 
Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, вчиненому особою, раніше судимою за злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 382 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений щиро розкаявся, одружений, має міцні соціальні зв`язки, дружина знаходиться на 8 місяці вагітності, офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, обвинувачений зробив для себе правильні висновки і став на шлях виправлення, оскільки після червня 2025 року тривалий час жодних правопорушень ним не вчинено, тому просив призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із випробувальним строком, застосувавши ст.75 КК України.
Прокурор у судових дебатах просила визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобами на строк 3 роки.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, до обставин, які згідно із статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
До обставини, яка відповідно до частини 1 статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , належить передбачена п.13 – вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Разом із тим, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, його повне визнання свої вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, він є особою молодого віку, офіційно працевлаштований – працює слюсарем з ремонту колісних транспортних засобів у ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2 ), одружений 15.08.2025 згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 із ОСОБА_7 (прізвище після одруження змінено на Кожан), дружина обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до лікарсько-консультативного заключення акушера-гінеколога від 23.01.2026 року перебуває на 8 місяці вагітності, на обліку в лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, має постійне місце проживання, однак вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року засуджений за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, штраф сплачено 06.11.2024 року, тобто покарання відбуте повністю. Водночас 11.05.2025 та 22.06.2025 повторно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом, за що був притягнутий за ч.3 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП. Постановою Луцького міськрайонного суду від 17.07.2025, залишеної без змін постановою Волинського апеляційного суду від 22.08.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції норми та обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобами, оскільки таке покарання буде відповідати загальним засадам, визначеним ст. 65 КК України, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до досудової доповіді Луцького міського відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області щодо ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без ізоляції від суспільства за умови застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: розвиток та підтримка у нього навичок конструктивного мислення, прийняття зважених та осмислених рішень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків згідно із ч.3 ст.76 КК України: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , процесуальну поведінку останнього, усвідомлення ним протиправності вчиненого, щире бажання виправитись, наявність постійного місця проживання і роботи, позитивної характеристики за місцем проживання, перебування на його утриманні вагітної дружини, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає можливим перевиховання і виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та без відбування покарання, з призначенням основного покарання, визначеного санкцією інкримінованого злочину у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, 
Відомості про речові докази та арешт майна в матеріалах справи відсутні.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 110, 174, 349, 368, 370, 374, 376, 395, 532 КПК України, 

п о с т а н о в и в :

Визнати  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду       ОСОБА_1